Справа № 282/341/26
Провадження № 2/282/320/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Вальчука В. В.
при секретарі судового засідання Демчук В. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любар, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Приватного Акціонерного Товариства «Страхова група ТАС» (АТ «СГ «ТАС» (приватне) інтереси якого представляє Миц Ірина Володимирівна до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
В С Т А Н О В И В:
25.03.2026 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС»(далі - позивач та/або ПрАТ «ТАС»), в особі представника, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) з вимогами про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 520000,00 гривень, суму сплаченого судового збору у розмірі 7800,00 гривень.
Позивач зазначає, що між АТ «СГ «ТАС» (приватне) та страхувальником було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Полісом № АТ 1636819. Відповідно до зазначеного полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 12 лютого 2022 року близько 22 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 , порушуючи вимоги пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керувала технічно справним автомобілем Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухалася по вул. Центральній с. Велика Волиця Любарської ОТГ Житомирського району Житомирської області у напрямку с. Мотовилівка, перевозячи пасажирів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Унаслідок неуважності, не перевірення дорожньої обстановки та її змін, а також неврахування дорожньої обстановки та стану транспортного засобу під час вибору безпечної швидкості руху, водій не забезпечила постійного контролю за рухом автомобіля, внаслідок чого допустила виїзд на смугу зустрічного руху з подальшим з`їздом у лівий кювет та водойму, де транспортний засіб перекинувся та повністю припинив рух.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля Opel Astra ОСОБА_3 та ОСОБА_4 загинули на місці події.
Позивач зазначає, що рішеннями Любарського районного суду Житомирської області з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) на користь осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілих, було стягнуто страхове відшкодування, а саме:
- рішенням від 29 листопада 2022 року у справі № 282/635/22 на користь ОСОБА_5 стягнуто 19 500,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого. На виконання зазначеного рішення АТ «СГ «ТАС» (приватне) склало страховий акт № 01238/07/723 від 17.02.2023 та виплатило 19 500,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 319326 від 17.02.2023;
- рішенням від 29 листопада 2022 року у справі № 282/646/22 на користь ОСОБА_6 стягнуто 19 500,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого. На виконання рішення АТ «СГ «ТАС» (приватне) склало страховий акт № 01239/07/723 від 17.02.2023 та виплатило 19 500,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 319325 від 17.02.2023;
- рішенням від 01 грудня 2022 року у справі № 282/501/22 на користь ОСОБА_7 , яка діяла у своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_8 , стягнуто 39 000,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди та 182 000,00 грн страхового відшкодування у зв`язку із втратою годувальника. На виконання рішення АТ «СГ «ТАС» (приватне) склало страховий акт № 02249/07/723 від 29.03.2023 та виплатило 221 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №327388 від 29.03.2023;
- рішенням від 02 травня 2023 року у справі № 282/607/22 на користь ОСОБА_9 стягнуто 6 500,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю дочки, а на користь ОСОБА_10 — 6 500,00 грн страхового відшкодування як компенсацію витрат на поховання загиблої. На виконання рішення АТ «СГ «ТАС» (приватне) склало страхові акти № 03949/07/723 та № 03950/07/723 від 09.06.2023 та здійснило відповідні виплати;
- рішенням від 11 грудня 2023 року у справі № 282/1152/23 на користь ОСОБА_10 , яка діяла в інтересах неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , стягнуто 195 000,00 грн страхового відшкодування у зв`язку із втратою годувальника та 52 000,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди. На виконання рішення АТ «СГ «ТАС» (приватне) склало страховий акт № 00500/07/724 від 16.01.2024 та виплатило 247 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №387686 від 17.01.2024.
Таким чином, загальна сума страхового відшкодування, виплаченого позивачем у зв`язку із зазначеною дорожньо-транспортною пригодою, становить 520 000,00 грн.
Позивач посилається на абзац «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, позивач зазначає, що вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 10 жовтня 2025 року у справі №296/3572/22 встановлено, що відповідач на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебувала у стані алкогольного сп`яніння та була визнана виннною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 286-1 КК України.
З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу 520000,00 грн виплаченого страхового відшкодування.
Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2026 року у справі відкрито провадження, ухвалено її розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, але надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, судом вжито заходів для його повідомлення про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання з дотриманням вимог статей 128, 130 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, лист з копією ухвали про відкриття провадження у справі, надсилався відповідачу на адресу його реєстрації, однак повернувся на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відтак, з урахуванням правового висновку висловленого у постанові КЦС ВС від 01.12.2023 року у справі №591/4832/22 суд вважає, що відповідач повідомлявся належним чином. Правом подачі до суду відзиву на позов не скористався.
Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.
У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив наступне.
Судом встановлено, що ТЗ марки/моделі «Opel Astra», державний номер НОМЕР_1 , забезпечений полісом № AT 1636819, страхова компанія - Страхова компанія «ТАС».
Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 10 жовтня 2025 року (справа №296/3572/22) встановлено, що відповідач на момент вчинення ДТП перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а також відповідача визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 20 квітня 2026 року за результатами розгляду кримінального провадження № 12022060000000098 апеляційні скарги захисників ОСОБА_1 залишено без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 10 жовтня 2025 року – без змін.
Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 29 листопада 2022 року (справа № № 282/635/22) стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) на користь ОСОБА_5 19500,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого.
Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н.В. стягнуто з позивачана користь ОСОБА_5 19500,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого (Реєстраційний номер виконавчого провадження: 71060162). 
АТ «СГ «ТАС» (приватне) складено страховий акт № 01238/07/723 від 17.02.2023 року на суму 19500,00 грн, яка була виплачена в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією №319326 від 17.02.2023 року.
Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 29 листопада 2022 року (справа № № 282/646/22) стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) на користь ОСОБА_6 19500,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого
Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н.В. стягнуто з позивачана користь ОСОБА_6 19500,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого (Реєстраційний номер виконавчого провадження: 71060500). 
АТ «СГ «ТАС» (приватне) складено страховий акт № 01239/07/723 від 17.02.2023 року на суму 19500,00 грн, яка була виплачена в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією № 319325 від 17.02.2023 року
Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2022 року (справа № № 282/501/22) стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) на користь ОСОБА_7 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_8 - 39000, 00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого та 182 000,00 грн. страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника.
Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н.В. стягнуто з позивачана користь ОСОБА_7 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_8 - 39000, 00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого та 182 000,00 грн. страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника (Реєстраційний номер виконавчого провадження: 71409613). 
АТ «СГ «ТАС» (приватне) складено страховий акт № 02249/07/723 від 29.03.2023 року на суму 221 000,00 грн, яка була виплачена в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією № 327388 від 29.03.2023 року.
Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 02 травня 2023 року (справа № № 282/607/22) стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) на користь ОСОБА_9 6500,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок смерті дочки та на користь ОСОБА_10 6500,00 грн. страхового відшкодування, як грошову компенсацію за понесені витрати на поховання загиблої ОСОБА_4 .
АТ «СГ «ТАС» (приватне) складено страховий акт № 03949/07/723 від 09.06.2023 року на суму 6500,00 грн, яка була виплачена в якості страхового відшкодування батьку загиблої, що підтверджується платіжною інструкцією № 342567 від 12.06.2023 року. 
АТ «СГ «ТАС» (приватне) складено страховий акт № 03950/07/723 Від 09.06.2023 року на суму 6500,00 грн, яка була виплачена в якості страхового відшкодування для ОСОБА_10 , як грошову компенсацію за понесені витрати на поховання загиблої ОСОБА_4 .
Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2023 року (справа № 282/1152/23) стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) на користь ОСОБА_10 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : 195000,00 грн. страхового відшкодування у зв`язку із втратою годувальника та 52000,00 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою. 
АТ «СГ «ТАС» (приватне) складено страховий акт № 00500/07/724 від 16.01.2024 року на суму 247000,00 грн, яка була виплачена в якості страхового відшкодування представника дітей загиблої, що підтверджується платіжною інструкцією № 387686 від 17.01.2024 року
Згідно з ч. 6 ст. 82 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України ) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, факт завдання шкоди відповідачем по справі, не потребує окремого доказування. Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 10 жовтня 2025 року по справі № 296/3572/22 є обов`язковим для суду.
Відповідно до ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Таким актом є ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин та діяв на момент виникнення таких правовідносин (втрата чинності від 01.01.2025, підстава - 3720-IX).
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про страхування`страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Статтею 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно із п. 22.1. ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно п. 27.3. ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених пп.пп. «г» і «ґ» п. 41.1. та пп. «в» п. 41.2. ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Згідно п. 27.4. ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Відповідно до ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.
Згідно з пп. 38.1.1. («а») п. 38.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (ст. 38 Закону № 1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб.
Отже, суд вважає, що до ПрАТ «СК «ТАС» як страховика, який виплатив страхове відшкодування, перейшло право подати регресну вимогу в розмірі фактично понесених витрат. 
Враховуючи вищевикладене, оскільки вказана ДТП сталася з вини відповідача, у зв`язку з настанням страхового випадку страховиком відповідача було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілим. Разом із тим до цього часу відповідач завдані ним збитки у добровільному порядку позивачу не відшкодував.
Оцінюючи надані сторонами докази відповідно до вимог статей 76–81 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
На підтвердження понесених витрат та здійснення страхових виплат позивачем надано платіжні інструкції, з яких убачається, що фактично було сплачено грошові кошти у загальному розмірі 513 500 грн. Водночас позовні вимоги обґрунтовані посиланням на виплату страхового відшкодування у сумі 520 000 грн..
Разом із тим матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували виплату решти 6 500 грн. Зокрема, позивачем не надано платіжної інструкції чи іншого первинного бухгалтерського документа, що підтверджував би фактичне перерахування зазначених коштів.
У позовній заяві позивач посилається на те, що АТ «СГ «ТАС» (приватне) складено страховий акт № 03950/07/723 від 09.06.2023 на суму 6 500 грн, яка нібито була виплачена ОСОБА_10 як страхове відшкодування у вигляді грошової компенсації витрат на поховання загиблої ОСОБА_4 , що, за твердженням позивача, підтверджується платіжною інструкцією № 342566 від 09.06.2023.
Однак зазначена платіжна інструкція до матеріалів справи не долучена, а тому факт виплати 6 500 грн належними та допустимими доказами не підтверджений.
З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт виплати позивачем коштів лише у розмірі 513 500 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню саме в межах зазначеної суми. У частині стягнення 6500грн. позов задоволенню не підлягає через недоведеність відповідних обставин належними та допустимими доказами.
За загальним правилом ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно копії платіжної інструкції №72380 від 05.03.2026 року позивачем було сплачено 7800,00 гривень судового збору за подання позовної заяви.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 7702,50 гривень.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 979, 988, 990, 1194 ЦК України, ЗУ «Про страхування», ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
У Х В А Л И В:
Позов Приватного Акціонерного Товариства «Страхова група «ТАС» (АТ «СГ «ТАС» (приватне) інтереси якого представляє Миц Ірина Володимирівна до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 на користь Приватного Акціонерного Товариства «Страхова група «ТАС» матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 513500 (п`ятсот тринадцять тисяч п`ятсот) грн 00 коп., а також кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 7702 (сім тисяч сімсот два) грн 50 коп.
В іншій частині вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 01.06.2025 року.

Суддя:	  	В. В. Вальчук