ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

30 червня 2026 року	Справа №160/30341/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомити органи Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після оновлення інформації в мобільному застосунку «Резерв+» в його електронному військово-обліковому документі з`явився запис про порушення правил військового обліку, а сам він перебуває в розшуку. Позивач вказує, що відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не складався та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не виносилася, у зв`язку з чим внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів запису про порушення ним правил військового обліку, а також направлення до органів Національної поліції звернення для його доставлення є протиправними. За захистом порушених прав позивач звернувся до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.
У відповідності до вимог статей 257, 258, 262 КАС України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується його електронним військово-обліковим документом.
Після оновлення інформації в мобільному застосунку «Резерв+» в електронному військово-обліковому документі позивача з`явився запис про порушення правил військового обліку; з 14.03.2025 позивач перебуває в розшуку.
02.09.2025 представник позивача - адвокат Коган Р.В. направив адвокатський запит до відповідача та до ІНФОРМАЦІЯ_4 з проханням надати інформацію про порушення позивачем правил військового обліку та притягнення його до відповідальності.
Відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_4 № 195/1/4414 від 08.09.2025 повідомлено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів містить відомості про порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме несвоєчасне прибуття за викликом до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення облікових даних (частина перша статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»); до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку позивач не притягувався; до органів Національної поліції направлялося звернення про доставлення особи за статтею 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення для складення протоколу про адміністративне правопорушення; до відповідача позивач самостійно не з`явився і не був доставлений.
Доказів складення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення матеріали справи не містять.
Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу по суті, надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У силу статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан, дію якого в подальшому неодноразово продовжено та який триває на час вирішення цієї справи. Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-IX, оголошено та проведено загальну мобілізацію.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII). Згідно з частиною третьою статті 1 цього Закону військовий обов`язок включає, зокрема, дотримання правил військового обліку. Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі — Закон № 3543-XII), статтею 22 якого встановлено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487). Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі - Порядок № 560), пунктами 28, 30, 41 якого визначено порядок вручення (надсилання) повістки та умови, за яких оповіщення військовозобов`язаного вважається належним.
Правові та організаційні засади створення і функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі - Закон № 1951-VIII). Статтею 1 цього Закону визначено, що Реєстр - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України. Згідно з частинами 8, 9 статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є, зокрема, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, які забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних. З урахуванням наведеного відповідач є органом ведення Реєстру.
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру заносяться та зберігаються в його базі даних персональні та службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Частиною 1 статті 7 Закону № 1951-VIII визначено вичерпний перелік персональних даних, які вносяться до Реєстру; пункт 20-1 частини 1 статті 7 цього Закону передбачає, що до персональних даних належать відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення). Таким чином, до Реєстру вносяться дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил військового обліку, а такого відомості, як «порушення правил військового обліку», наведений перелік не передбачає.
Приписами частини 1 статті 27 Закону № 3543-XII визначено, що у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами 1, 3 статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Зазначені приписи кореспондуються з пунктом 56 Порядку № 1487, відповідно до якого Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснює адміністративне затримання та доставлення осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з пунктом 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, а також повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення осіб, щодо яких надсилалося звернення. Відповідно до статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 цього Кодексу, а накладати адміністративні стягнення від їх імені мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Таким чином, до повноважень відповідача належить притягнення військовозобов`язаного до відповідальності за порушення правил військового обліку з прийняттям відповідної постанови, а також внесення до Реєстру даних про таке притягнення до адміністративної відповідальності. Суд акцентує увагу, що «притягнення до адміністративної відповідальності» та «вчинення адміністративного правопорушення» є різними за змістом поняттями. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 07.05.2021 у справі № 824/1164/18-а, відповідно до якої притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складення протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до відповідальності, а прийняття постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення є вирішенням такої справи по суті.
Як встановлено судом та підтверджується відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_4 № 195/1/4414 від 08.09.2025, відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення не складався, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не виносилася; доказів притягнення позивача до адміністративної відповідальності в установленому законом порядку за порушення правил військового обліку відповідач не надав.
За таких обставин внесення відповідачем до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів запису про порушення позивачем правил військового обліку за відсутності факту притягнення його до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам статті 7 Закону № 1951-VIII та є протиправним, а відповідні дані підлягають виключенню з Реєстру. Відтак позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо внесення таких відомостей та про зобов`язання виключити їх з Реєстру є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Оскільки звернення відповідача до органів Національної поліції щодо адміністративного затримання та доставлення особи зумовлюється вчиненням нею адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та неможливістю складення протоколу на місці його вчинення, а матеріали справи не містять доказів учинення позивачем такого правопорушення і складення відповідних процесуальних документів, на відповідача з огляду на приписи пункту 79 Порядку № 1487 належить покласти обов`язок повідомити органи Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення позивача. Тому позовна вимога в цій частині також підлягає задоволенню.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано; пропорційно. Оскаржувані дії відповідача наведеним критеріям не відповідають.
Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, правомірності оскаржуваних дій не довів, відзиву на позовну заяву не подав, доказів притягнення позивача до адміністративної відповідальності та наявності правових підстав для вчинення оскаржуваних дій суду не надав.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступив відповідачем у справі. Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ).
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) правил військового обліку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) повідомити органи Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова