ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м. Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
27.04.2026	Справа № 910/16319/25	

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участю секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу
за позовом  ОСОБА_1 
до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ" в інтересах якого на території України діє Представництво АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ"
про визнання припиненими повноваження, як керівника представництва,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 27.04.2026

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ" в інтересах якого на території України діє Представництво АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ" про визнання припиненими повноваження, як керівника представництва.
Ухвалою суду від 05.01.2026 вищевказану позовну заяву було залишено без руху та встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви.
09.01.2026 через систему "Електронний суд" позивачем до суду була подана заява про усунення недоліків із додатками - доказами сплати судового збору.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2026 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/16319/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження в закритому судовому засіданні, підготовче засідання призначено на 04.03.2026 та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.
04.02.2026 через систему "Електронний суд" до суду представником позивача подано клопотання про долучення доказів.
У підготовчому засіданні 04.03.2026 було постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 17.04.2026.
За наслідками підготовчого засідання 17.04.2026 судом була постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначений розгляд справи по суті в судовому засіданні 27.04.2026.
Відповідач не направив своїх представників для участі в судовому засіданні 27.04.2026.
Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.
У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004 Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.
Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).
Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Отже, за висновками суду, неявка сторін не перешкоджає розгляду спору у судовому засіданні 23.03.2026. 
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ» - юридична особа за законодавством Республіки Узбекистан, що зареєстрована Міністерством юстиції Республіки Узбекистан 18.07.1995 за№ 163/12 із місцезнаходженням за адресою: 100105, Республіка Узбекистан, м. Ташкент, вул. Таллімаржон 1 (свідоцтво про реєстрацію юридичної особи № 008116-03 від 18.02.2016, ідентифікаційний податковий номер: 201052167).
Протоколом засідання Наглядової ради АТ «УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ» від 15.09.2016 прийнято рішення про відкриття на території України відокремленого підрозділу АТ «УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ» - Представництва АТ «УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ» та затверджено положення про Представництво АТ «УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ» в Україні (далі - Положення).
Протоколом засідання Наглядової ради АТ «УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ» від 25.10.2018 вирішено призначити директором Представництва - ОСОБА_1. На підтвердження повноважень директора Представництва - ОСОБА_1 видано відповідні довіреності від АТ «УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ» (довіреність № 58 від 01.11.2018, довіреність від 15.11.2022). 
З 16.01.2019 ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків директора Представництва, що підтверджується копією наказу Представництва АТ «УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ» № 16/19 від 16.01.2019.
07.10.2025 ОСОБА_1, з огляду на власне бажання і добровільне волевиявлення, не маючи наміру продовжувати виконання повноважень директора Представництва, підготувала заяву до АТ «УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ», якою прохала уповноважених осіб АТ «УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ»: 
1) без зволікання у часі вирішити питання щодо припинення виконання ОСОБА_1 повноважень директора Представництва АТ «УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ» в Україні;
2) вжити невідкладні дії, спрямовані па подання уповноваженому реєстратору на території України необхідних відомостей щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань про зміну директора Представництва АТ «УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ- ЕЛЕКТРОЩИТ» в Україні;
3) визначити уповноважену особу для прийняття від неї документів Представництва АТ «УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ» в Україні.
Така заява (нотаріально посвідчена, апостильована та перекладена узбецькою мовою), 17.10.2025 скерована на адресу АТ «УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ» засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (номер поштового відправлення RA040522314UA). Згідно даних трекінгу поштового відправлення АТ «УКРПОШТА» поштове відправлення RA040522314UA 28.10.2025 виїхало з міжнародного терміналу країни призначення (Республіка Узбекистан) та отримано адресатом.
З огляду на те, що питання про припинення виконання повноважень попереднім директором та призначення ОСОБА_1 новим директором розглядалось саме Наглядовою радою Товариства, на переконання позивача питання про припинення виконання ОСОБА_1 повноважень директора (її звільнення) мало б бути вирішено Наглядовою Радою АТ «УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ - ЕЛЕКТРОЩИТ».
Із дати звернення із заявою минуло більше 2 (двох) місяців, що є об`єктивно достатнім строком для скликання членів Наглядової Ради для проведення засідання, де мало б бути вирішено питання про припинення виконання ОСОБА_1 повноважень директора Представництва, проте заява та вимоги позивача залишені без виконання, що зумовило звернення ОСОБА_1 із даним позовом до суду.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов висновку про наступне. 
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 №14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 №2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.
Відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні (ст.38 Кодексу законів про працю України).
Положеннями статті 95 Цивільного кодексу України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх утворила, і діють на підставі затвердженого нею положення або на іншій підставі, передбаченій законодавством іноземної держави, відповідно до якого утворено юридичну особу, відокремленими підрозділами якої є такі філії та представництва. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності або на іншій підставі, передбаченій законодавством іноземної держави, відповідно до якого утворено юридичну особу, відокремленими підрозділами якої є такі філії та представництва. Філії та представництва юридичної особи, у тому числі юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, підлягають державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Філія та представництво юридичної особи вважаються створеними з дня їх державної реєстрації.
Разом з тим, особливість звільнення директора товариства полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства, адже спір стосується припинення повноважень директора як одноосібного виконавчого органу товариства.
Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (тобто розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.
Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною 3 статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.
Конституційний Суд України в абзацах другому та четвертому пункту 3.2 свого Рішення № 1-рп/2010 від 12.01.2010 у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України, посилаючись на положення законів, що регулюють цивільно-правові відносини, а саме частину першу статті 98 та частину 1 статті 99 ЦК України, а також чинні на той час частину першу статті 23, пункт "г" частини п`ятої статті 41, частину 1 статті 59 Закону України "Про господарські товариства" і частину 5 статті 58 Закону України "Про акціонерні товариства", виснував, що підставою набуття виконавчим органом товариства повноважень є факт його обрання (призначення) загальними зборами учасників (акціонерів) або укладення із членом виконавчого органу товариства трудового договору, який від імені товариства може підписувати голова наглядової ради чи особа, уповноважена на те наглядовою радою.
При цьому Конституційний Суд України наголосив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.
Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини 3 статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин, юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.
За змістом положень частини 3 статті 99 ЦК України компетентному (уповноваженому) органу товариства надано право припиняти повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав чи без зазначення жодних підстав.
Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника або члена виконавчого органу юридичної особи приватного права та надавала правові висновки про те, що такий спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами.
Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 562/304/17 (провадження № 14-471цс18), від 30 січня 2019 року у справі №145/1885/1-ц (провадження № 14-613цс18), від 10 квітня 2019 року у справі №510/456/17 (провадження № 14-1цс19), від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 (провадження № 12-293гс18).
Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини 1, 2 статті 97 ЦК України).
Частиною 2 статті 8 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі Конституції України гарантується.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.05.2020 по справі № 910/7164/19, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка на її думку порушує її права й охоронювані законом інтереси.
За загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників або в окремих випадках - наглядової ради товариства. Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.
Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).
Водночас в обох випадках - коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.
Позовні вимоги про припинення правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством. Вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20.
У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження розгляду по суті власником АТ «УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ» заяви позивача про припинення виконання повноважень директора Представництва АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ", а також фактичного звільнення ОСОБА_1 з посади директора та внесення змін до відомостей про Представництво АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ" та зміну її керівника.
У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду. Позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та/або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством (постанова Великої Палати Верховного суду від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20).
Відтак, у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про припинення правовідносин управління. Аналогічну позицію висловив Верховний Суд від 24.12.2019 у постанові по справі №758/1861/18.
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
Беручи до уваги у сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання припиненими повноваження ОСОБА_1, як директора Представництва АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ".
Враховуючи висновки суду щодо задоволення позовних вимог, керуючись приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку щодо покладення витрат на сплату судового забору на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ".
Керуючись статтями 73-79, 86, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -
ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 про визнання припиненими повноваження, як керівника представництва задовольнити повністю.
2. Визнати припиненими повноваження ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), як директора Представництва АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ" (03150, місто Київ, вулиця Малевича, будинок 31; ідентифікаційний код ЄДРПОУ 26626955) та припиненими правовідносини між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ" (100105, Республіка Узбекистан, місто Ташкент, вулиця Таллімаржон, будинок 1; ідентифікаційний код 201052167) щодо управління Представництвом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ" (03150, місто Київ, вулиця Малевича, будинок 31; ідентифікаційний код ЄДРПОУ 26626955).
3. Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УЗЕЛЕКТРОАПАРАТ-ЕЛЕКТРОЩИТ" (100105, Республіка Узбекистан, місто Ташкент, вулиця Таллімаржон, будинок 1; ідентифікаційний код 201052167) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27.05.2026.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ