Справа № 159/8103/24
Провадження № 1-кп/159/142/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції з ДУ «Полицька ВК (№76)»), 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12024035550000389 від 02.11.2024 стосовно  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель Волинської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , ззареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 
судимого вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2022 за ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,
ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.12.2024 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого для відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі в місця позбавлення волі,
з 21.02.2025 відбуваючого покарання в Державній установі «Полицька виправна колонія (№76)» на підставі вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2022,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122, частиною 2 статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 27 жовтня 2024 року, близько 22 год 30 хв, перебуваючи у кімнаті квартири за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних відносин зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває у родинних відносинах (у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"), діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення останній тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілій своєю рукою один удар в ділянку лівого ока.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді параорбітальної гематоми зліва з переходом на ліву скроневу ділянку, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Своїми діями, ОСОБА_4 завдав умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.
Окрім цього, він же, 27 жовтня 2024 року, близько 22 год 40 хв, перебуваючи у кімнаті квартири за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту зі своєю бабусею ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виник на грунті особистих неприязних відносин, з якою перебуває у родинних відносинах (у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"), діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення останній тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно схопив потерпілу за волосся та почав тягати її зі сторони в сторону, після чого наніс не менше п`яти хаотичних ударів кулаками по тулубу та обличчю ОСОБА_6 в подальшому, ОСОБА_4 прикладаючи фізичну силу, стягнув руками її на підлогу кімнати, внаслідок чого ОСОБА_6 впала, а ОСОБА_4 умисно наніс не менше п`яти ударів ногою по тулубу ОСОБА_6 .
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, перелому ручки грудини та синця в проекції грудини, забою грудної клітки, масивних підшкірних гематом лівого передпліччя, ліктьового суглобу та плеча, правого плеча, синця лівого плеча, які за ступенем тяжкості відносяться: закрита травма грудної клітки, перелом ручки грудини та синець в проекції грудини, забій грудної клітки - до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, підшкірні гематоми правого плеча та на всьому протязі лівої верхньої кінцівки - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, синець правого плеча - до легких тілесних ушкоджень.
Вказаними діями ОСОБА_4 , завдав умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисні ушкодження, які не є небезпечними для життя і не потягнули за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.
Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Підтвердив обставини їх вчинення, викладенні в обвинувальному акті, вказав, що в один з днів 2024 року у вечірній час у квартирі за місцем свого проживання у м.Ковелі спочатку завдав удар рукою в обличчя своїй матері, а далі завдав декілька ударів по тілу своїй бабусі. Причину таких своїх дій вже не пригадує, проте розкаюється та шкодує про вчинене.
Потерпіла ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_2 , виданим 20.01.2025 Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Потерпіла ОСОБА_5 до суду на розгляд кримінального провадження не з`явилася, у своєму клопотанні від 09.02.2026 просила судові засідання у кримінальному провадженні проводити без її участі, претензії морального та матеріального характеру щодо обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні, просила призначити мінімальну міру покарання.
Зважаючи на те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому стороною обвинувачення кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження з питань речових доказів та ті, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Суд погоджується з кваліфікацією стороною обвинувачення дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 та ч.2 ст.125 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.
Так суд враховує, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є згідно зі ст.12 КК України: нетяжким злочином (ч.1 ст.122 КК України) і кримінальним проступком (ч.2 ст.125 КК України).
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, згідно з п.1 ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд визнає:
- відповідно до п.2 ч.1 ст.67 КК України рецидив злочинів;
- згідно з п.6 ч.1 ст.67 КК України вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку за епізодом діяння, передбаченого ч.1 ст.122 КК України;
- відповідно до п.6-1 ч.1 ст.67 КК України вчинення кримінального правопорушення щодо осіб з якими винний перебуває у сімейних відносинах.
Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання дільничним офіцером поліції ОСОБА_7 19.11.2024 охарактеризований негативно, як особа, яка перебуває на обліку поліції як «сімейний кривдник» та чотири рази притягався до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст.50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.
Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що, враховуючи санкції інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, за ч.2 ст.125 КК України покарання у виді обмеження волі виходячи з середніх значень строків, передбачених вказаними санкціями.
З огляду на наявність сукупності кримінальних правопорушень, остаточне покарання обвинуваченому суд вважає за необхідне призначити, згідно з положеннями ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі.
Враховуючи, що ці кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив після постановлення, однак, до повного відбуття покарання, призначеного йому вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2022 за ч.4 ст.186 КК України, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, суд частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком та визначає остаточне покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Запобіжного заходу на час винесення вироку щодо ОСОБА_4 не обрано.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
Речовий доказ - оптичний диск, оглянутий 26.11.2024, - відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження.
На підставі наведеного, керуючись ст.369, 373-375 КПК України, 
УХВАЛИВ : 
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2022 у виді позбавлення волі та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речовий доказ - оптичний диск, оглянутий 26.11.2024, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 12024035550000389, - залишити у матеріалах кримінального провадження № 12024035550000389.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий:	ОСОБА_1