Справа № 569/10256/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючої судді Балацької О.Р.,
з участю секретаря судового засідання Кулікович Д.П., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції заявника.
В Рівненський міський суд Рівненської області надійшла на розгляд заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті, в якій заявник просить встановити факт смерті її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Розівка, Пологівського району, Запорізької області. 
Заяву обґрунтовує тим, що її батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Розівка Пологівського району Запорізької області, яка на момент його смерті є тимчасово окупованою територією України, у зв`язку з чим видані на цій території документи про смерть не створюють правових наслідків та не можуть бути використані для державної реєстрації смерті в Україні. Заявник зазначає, що факт смерті підтверджується наявними у неї копіями свідоцтва про смерть, медичного свідоцтва та довідки про смерть, однак отримати документ встановленої законодавством України форми неможливо, у зв`язку з чим орган державної реєстрації актів цивільного стану відмовив у проведенні державної реєстрації смерті. Водночас встановлення зазначеного факту необхідне заявниці для подальшої державної реєстрації смерті її батька та реалізації пов`язаних із цим прав.
ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 квітня 2026 року справу передано судді Балацькій О.Р.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 квітня 2026 року зазначена заява прийнята до розгляду, відкрито окреме провадження у цій справі з повідомленням (викликом) учасників справи, розгляд справи призначено на 14 год. 30 хв. 30 квітня 2026 року, постановлено здійснювати невідкладно. (а.с. 17)
Заявниця просить суд розгляд справи проводити за її відсутності.
Від заінтересованої особи Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відділу, щодо заявлених вимог заперечень не мають. (а.с. 18)
Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило.
Відтак суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи.
В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
З`ясувавши фактичні обставини справи, на які заявник посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. 
ІІІ. Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та докази.
Суд встановив, що заявниця ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03 липня 1980 року Відділом ЗАГС Жовтневого райвиконкому м. Жданова, актовий запис № 1089. (а.с. 10)
Згідно з наданою копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 29 квітня 2003 року, виданого відділом РАГС Розівського районного управління юстиції Запорізької області, заявниця змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». (а.с. 11)
Із наданих заявницею доказів вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Розівка Пологівського району Запорізької області. На підтвердження зазначеної обставини заявницею подано копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 09 вересня 2025 року (а.с. 12), медичне свідоцтво про смерть серії № НОМЕР_4 від 08 вересня 2025 року, видане Державним бюджетним закладом охорони здоров`я «Розівська центральна районна лікарня» (а.с. 13), а також довідку про смерть № С-00650 від 09 вересня 2025 року, видану територіальним відділом органу реєстрації актів цивільного стану. (а.с. 14)
Разом з тим судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_2 , селище Розівка Пологівського району Запорізької області перебувало на тимчасово окупованій території України, що підтверджується нормативно-правовими актами щодо визначення переліку територій, на яких ведуться бойові дії або які тимчасово окуповані.
З огляду на викладене, подані заявницею документи про смерть видані органами та установами, що функціонують на тимчасово окупованій території України поза межами правового поля України, у зв`язку з чим відповідно до вимог чинного законодавства України не створюють правових наслідків та не можуть бути використані як належна підстава для державної реєстрації смерті.
Судом також встановлено, що заявниця зверталася до Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області із заявою про державну реєстрацію смерті батька, однак листом № 1280/1315/24.1-06-21 від 01 квітня 2026 року їй відмовлено у проведенні такої реєстрації у зв`язку з невідповідністю поданих документів вимогам законодавства України. (а.с. 15)
Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку та могли бути прийняті органом державної реєстрації актів цивільного стану, заявниця не має можливості отримати, що зумовлено тимчасовою окупацією території, на якій настала смерть.
З огляду на зазначене встановлення факту смерті ОСОБА_2 у судовому порядку є єдиним можливим способом підтвердження зазначеної юридично значущої обставини та необхідне заявниці для проведення державної реєстрації смерті у відповідних органах України та реалізації пов`язаних із цим прав.
ІV. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд при прийнятті рішення.
Право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання закріплене частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).
Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною третьою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
За приписами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Встановлення факту смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника. Рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні норм процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України - заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Верховний Суд у постанові від 04 червня 2025 року в справі № 753/8049/24 наголосив, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженим наказом Міністерства реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 № 376, селище Розівка Розівського району Запорізької області з 03 березня 2022 року є тимчасово окупованою РФ територією.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
Касаційний цивільний суд Верховного суду у своїй Постанові від 26.04.2023 справа № 337/3725/22 вказує на те, що визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо смерті людини, з метою захисту прав громадян України ніяким чином не легітимізує таку владу. Розгляд державними органами таких документів не означає автоматичного визнання окупаційної влади. Проте держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави. Встановлення факту смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника. Рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні норм процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України.
Враховуючи, що заявницею надано беззаперечні докази про смерть її батька на тимчасово окупованій території України, а встановлення даного факту необхідне заявниці для реєстрації смерті батька органами реєстрації актів цивільного стану на території України, суд знаходить підстави для задоволення поданої заяви.
Згідно з п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Керуючись статтями 10, 19, 76, 77, 81, 263-265, 268, 273, 315, 317 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у селищі Розівка Розівського району Запорізької області, та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у селищі Розівка Пологівського району Запорізької області.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення.
Роз`яснити заявнику, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: ст. 3-лінія СТ «ЗАХІДНИЙ», буд АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Заінтересована особа: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місце знаходження: проспект Миру, буд. 14, м. Рівне, 33013, ЄДРПОУ 43202330.

Повне судове рішення складене та підписане 30 квітня 2026 року.
Суддя Ольга БАЛАЦЬКА