ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/286/26	Головуючий у 1-й інстанції Дуда О.О. 	
Провадження № 33/817/353/26 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.5 ст.126 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. , 
за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Поповича О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Поповича О.І. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2026 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И ЛА :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Згідно із постановою суду, 31.12.2025 о 00:13 в м. Тернопіль по вулиці Галицькій, 18, водій ОСОБА_1 керуючи тз Honda CR-V д.н.з НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим повторно протягом року вчинив порушення (09.04.2025 винесено постанову серії БАБ 728211 за ч. 2 ст. 126 КУпАП), чим порушив п.2.1.(а) Правил дорожнього руху України . 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Попович О.І. просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що ОСОБА_1 не був присутній у судових засіданнях під час розгляду справи судом першої інстанції та повний текст постанови отримано 25.05.2026 року та лише після ознайомлення з його мотивами він зміг подати апеляційну скаргу.  
Також, просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Посилається на те що суддя в порушення вимог ст.268 КУпАП розглянув справу без участі ОСОБА_1 , незважаючи на те, що він належним чином реалізував своє процесуальне право, та двічі звертався до суду з письмовими клопотаннями про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю залучення адвоката та укладення договору про надання правової допомоги, внаслідок було порушено його право на захист.
Обгрунтовує вимоги тим що суд на підтвердження вини ОСОБА_1 безпідставно зіслався на наявність попередньої постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та довідку поліції про те, що він раніше був позбавлений права керування на 1 рік за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дивлячись на те що на момент складання попереднього протоколу за ч. 2 ст. 126 КУпАП, річний строк позбавлення права керування за ч. 1 ст. 130 КУпАП вже повністю закінчився.
Вважає, що фабула адміністративного правопорушення, яка викладена працівниками поліції в протоколі стосовно ОСОБА_1 , не відповідає фактичним обставинам вчиненого ним правопорушення, оскільки в протоколі вказано, що ОСОБА_1 не маючи права керування транспортними засобами, а саме, не отримуючи посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року вчинив порушення п.2.1.а ПДР України.
Зазначає, що судом не перевірено належним чином факт набрання законної сили попередньою постановою та інші обставини, необхідні для висновку про повторність.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено. 
Клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, визнати поважною причину його пропуску, оскільки копію оскаржуваної постанови отримано лише 25.05.2026 року і одразу псля ознайомлення з її мотивами подано апеляційну скаргу до суду 03.06.2026 року.
Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №555392 від 31.12.2025 року, 31.12.2025 об 00 год. 13 хв. м. Тернопіль вул. Галицька 18, водій ОСОБА_1 керуючи тз HONDA CR-V д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримуючи посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року вчинив порушення (09.04.2025 винесено постанову серії БАБ 728211 за ч. 2 ст. 126 КУпАП), чим порушив вимогам п. 2.1.а ПДР. 
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.
Пунктом 2.1 (а) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1(п. 2.4а ПДР).
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, окрім вищенаведеного протоколу про адміністративне правопорушення, також підтверджується даними, що містяться у:
- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6438621 від 31.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП;
- розписці ОСОБА_1 від 31.12.2025 про те, що він зобов`язується не керувати транспортним засобом;
- рапорті поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Н.Пришляк від 31.12.2025;
- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №728211 щодо ОСОБА_1 за ч.ч. 1, 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 36 КУпАП;
- довідці від 05.01.2026 виданій управлінням патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про те, що по даних Інформаційного порталу Національної поліції України, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: за ч. 2 ст. 126 КУпАП - постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №728211 від 09.04.2025, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень;
- довідці від 05.01.2026 виданій управлінням патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про те, що по даних Інформаційного порталу Національної поліції України, за громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 транспортних засобів не зареєстровано;
- довідці виданій УПП в Тернопільській області ДПП від 05.01.2026, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 . Дане посвідчення водія підлягає вилученню у відповідності до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/24133/23 від 23.02.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що поліцейськими було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , при перевірці документів якого з`ясувалося, що він не має права керування транспортними засобами.
Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними, допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП .
Згідно із ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно вказаної норми закону фактичні дані, які містяться у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення є доказами у справі про адміністративне правопорушення, а тому вказаний протокол є допустимим доказом та місцевий суд правомірно посилався на фактичні дані, які у ньому зафіксовані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення.
Доводи апелянта щодо не`ясування судом факту набрання законної сили попередньою постановою та інші обставини, необхідні для висновку про повторність правопорушення вважаю необгрунтованими оскільки суддею першої інстанції крім постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного тсягнення за ч.2 ст.126 КУпАП досліджено вищевказані довідки поліції, якими також підтверджується повторність вчиненого адміністративного правопорушення. Також не заслуговують на увагу твердження представника про те, що на момент складання попереднього протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, річний строк позбавлення його права керування транспортними засобами за ч. 1 ст. 130 КУпАП закінчився, оскільки законність такого протоколу під час даного розгляду справи не переглядається, а ОСОБА_1 мав можливість оскаржити такий протокол до суду,.
Посилання апелянта на те, що фабула адміністративного правопорушення, яка викладена працівниками поліції в протоколі стосовно ОСОБА_1 , не відповідає фактичним обставинам вчиненого ним правопорушення, оскільки в протоколі вказано, що ОСОБА_1 не маючи права керування транспортними засобами, а саме, не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим повторно протягом року вчинив порушення п.2.1.а ПДР України не заслуговують на увагу оскільки з довідки, виданої УПП в Тернопільській області ДПП від 05.01.2026 вбачається, що права на керування транспортним засобом НОМЕР_2 були у нього «вилучені» тому він не мав права посвідчення водія, а отже і права керування транспортними засобами. 
Розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 відбувався у відповідності до вимог ст.268 КУпАП за наявності рекомендованого повідомлення про вручення йому поштового відправлення — судової повістки на 30.03.2026 , яка підтверджує те, що йому було відомо про час там місце розгляду справи у суді. Крім цього, ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції мав можливість скористатись в повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП.
Отже, апелянт не навів жодного доводу, який би ставив під сумнів об`єктивність чи допустимість доказів, покладених в основу рішення суду першої інстанції. Сукупність вищенаведених доказів дає достатні підстави для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Підстав для скасування постанови не вбачаю. 
А тому апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Поповича О.І. слід відхилити, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2026 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КупАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити строк на апеляційне оскарження. 
В задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Поповича О.І. відмовити, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2026 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя