Справа № 550/1512/23 
Провадження № 2/545/306/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі : 
головуючого судді – Цибізової С.А.,
з участю секретаря – Делії Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання батька, - 

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року позивач звернувся до Чутівського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що є особою з інвалідністю ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2093,00 грн. жодних інших джерел доходу не має. Майна, яке може принести дохід шляхом здачі в оренду чи продажу теж не має. Доходу не вистачає для життя у зв`язку із постійним підвищенням цін на товари першої необхідності, зокрема, продукти харчування, тарифи на комунальні послуги, ліки. Оскільки пенсії не вистачає на покриття витрат, перебуває на межі бідності. Вказав, що має повнолітнього сина ОСОБА_2 , який проживає у Сполучених Штатах Америки, є директором та засновником підприємства та фізичною-особою підприємцем. За своє життя позивач докладав усіх зусиль для виховання сина та давав йому все необхідне. ОСОБА_2 фактично відрікся від свого батька, залишивши у скрутному становищі. Зважаючи на доходи відповідача, аліменти жодним чином не вплинуть на його фінансовий стан, однак стануть порятунком для позивача.
Просив стягнути із ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частки доходу щомісячно з моменту подачі позовної заяви до суду.
Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 12.12.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (т.1 а.с.31).
Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 06.02.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ОСОБА_3 (т.1 а.с.186).
У березні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Чутівського районного суду Полтавської області з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.
У зв`язку з задоволенням самовідводів та неможливістю утворити новий склад суду для розгляду справи, на підставі розпоряджень Чутівського районного суду Полтавської області від 29.05.2024 №2, №3 цивільну справу №550/1512/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька, та цивільну справу №550/224/24 за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав передано до Полтавського районного суду Полтавської області (т.2 а.с.173, 179).
Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 10.06.2024 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів прийнято до розгляду та призначено до підготовчого засідання.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 03.07.2024 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька, присвоївши їм спільний судовий номер №550/1512/23 (т.3 а.с.6-7).
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 25.12.2024 зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав залишено без розгляду (т.4 а.с.134-135).
Отже, судом розглядається первісний позов про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання батька.
У відзиві на позов відповідач зазначив, що ОСОБА_5 ухилявся від виконання батьківських обов`язків відносно свого сина ОСОБА_6 , його не забезпечував, уникав сплати аліментів, не приймав участь у лікуванні, уваги не приділяв. Згодом, коли відповідач почав достатньо забезпечувати себе, батько йому погрожував, переслідував та ображав, а також спричинив тілесні ушкодження. Також вказано, що позивач отримує пенсію на рівні прожиткового мінімуму, а у 2023 році він відмовився від спадщини за своєю сестрою орієнтовною вартістю вісім мільйонів доларів, після чого його родина набула квартиру, а він придбав коштовний автомобіль. Вважав, що позивач приховує свої реальні доходи та матеріальної допомоги не потребує. 
У відповіді на відзив ОСОБА_1 посилався на те, що відзив на позов містить інформацію, яка не відповідає дійсності. 
У додаткових поясненнях позивач посилався на те, що вартість купленою дружиною квартири по АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу 268600,00 грн. Щодо іншого нерухомого майна, зокрема квартири дружини за адресою: АДРЕСА_2 , вказав, що ОСОБА_7 у січні подарувала брату ОСОБА_8 . Зазначив, що автомобіль Мазда 6 був придбаний ним за кошти, виручені з продажу автомобіля Форд (т.2 а.с.153-154). Також у письмовому клопотанні ОСОБА_1 додатково вказав, що має повнолітню дочку ОСОБА_9 , яка у 2024 році закінчила школу та з 01.09.2024 зарахована на навчання до Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» на факультет філології, психології та педагогіки за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Зазначив, що оскільки дочка була відмінницею у школі та склала іспити на високі бали, а тому отримала Державний грант на здобуття вищої освіти у розмірі 18000,00 грн, які й стали джерелом оплати освітніх послуг (т.4 а.с.9).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 у письмових поясненнях зазначила, що у позивача з відповідачем були складні відносини, оскільки ОСОБА_1 взагалі не цікавився життям дитини. У кінці 1995 року звернулася до суду з завою про стягнення аліментів, так як позивач не надавав жодної допомоги дитині. У відповідності до постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 15.10.1995 зобов`язано ОСОБА_1 сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 для утримання сина ОСОБА_10 в розмірі 1/4 від його заробітку, але не менше 25% мінімальної заробітної плати. Посилалася на те, що позивач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неналежного виховання та утримання свого сина ОСОБА_2 в період до його повнолітня. 
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, у попередньому судовому засідлані щодо вимог ОСОБА_1 заперечував та просив відмовити у задоволенні позову.
Представник відповідача – адвокат Арзуманян В.А. у судовому засіданні щодо позову заперечував та просив відмовити в повному обсязі.
Представник відповідача – адвокат Уханенко Л.Д. у судове засідання не з`явилася, попередньо надавала заперечення проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не з`явилась, у попередньому судовому засідлані проти задоволення позовних вимог заперечувала.
Суд, заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Згідно з ч.1 ст.204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.
Відповідно до ч.2 ст.204 СК України несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, підтверджується довідкою, виданою органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 визначено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК), не є абсолютним. 
У висновках про застосування норм викладених у Постанові ВС ОП КЦС від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц зазначено, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі.
Отже предметом доказування у даній справі є походження дитини від батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); непрацездатність матері; 3) потреба батька в матеріальній допомозі.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , про що Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області складений актовий запис за №1319 та видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батько: ОСОБА_1 , мати: ОСОБА_3 (т.1 а.с.10).
Шлюб між позивачем та ОСОБА_3 розірваний 23.01.1996, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 (т.1 а.с.85).
Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 15.10.1995 постановлено стягнути аліменти із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 для утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 від його заробітку, але не менше 25% мінімальної заробітної плати, починаючи з 05.10.1995 року до його повноліття (т.1 зв.а.с.220).
Відповідно до повідомлення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.03.2024 №14325/13169-26-24/15.5 вбачається, що згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження, зокрема даних із спец розділу (архіву) встановлено, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Чутівського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження №789199 з примусового виконання виконавчого листа №2-180, виданого 14.10.1995 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У межах даного виконавчого провадження, згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, відомості щодо стягнення аліментів, суми заборгованості та застосування заходів примусового виконання до боржника відсутні. Крім того, надати копії документів та іншу інформацію немає можливості, у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження по закінченню строків зберігання (т.а.с.107).
Судом встановлено, що 05.05.2009 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб у Вільхуватській сільській раді Чутівського району Полтавської області за актовим записом №1; прізвище дружини після реєстрації шлюбу – ОСОБА_11 (т.2 а.с.155).
Між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 05.05.2009 укладений шлюбний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Чутівського районного нотаріального округу Полтавської області Коваль І.В. та зареєстрований в реєстрі за №698 (т.4 а.с.259).
Згідно з п.2 вказаного шлюбного договору нерухоме та рухоме майно, яке підлягає реєстрації, особисті майнові права, що будуть придбані після укладення шлюбу, вважатимуться особистою приватною власністю того з них, на чиє ім`я вони придбані та/або зареєстровані і розпорядження таким майном і особистими майновими правами здійснюється власником на власний розсуд (т.4 а.с. 259).
Відповідно до довідки №379-72 від 18.09.2024 ОСОБА_9 є студенткою 1 курсу групи 101-ФО Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» денної форми навчання і навчається з 01.09.2024 на факультеті філології, психології та педагогіки; навчається за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Наказ про зарахування від 12.08.2024 №824-ф,а. орієнтовний термін навчання до 30 червня 2028 року (т.4 зв.а.с.10). Суду також надано копію сертифіката на грант в сумі 18000,00 грн, що підтверджується скриншотом екрану (т.4 а.с.11).
Відповідно до довідки серії АВ №0482604 ОСОБА_1 з 07.07.2025 має третю групу інвалідності, причина інвалідності: загальне захворювання; висновок про умови та характер праці: протипоказана важка фізична праця, психо-емоціна напруга (т.1 а.с.8).
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку військового збору за період з І кварталу 2021 року по 4 квартал 2023 року вбачається, що за 2021 рік відомості про отримані доходи ОСОБА_1 відсутні (т.2 а.с.44).
З вищевказаної довідки слідує, що у першому кварталі (січні місяці) 2022 року ОСОБА_1 нарахована сума доходу в розмірі 1242,23 грн, код та назва ознаки доходу: 120 дохід у вигляді неустойки (штраф, пеня), джерело отримання доходів: ТОВ «Нова пошта»; першому кварталі (січні місяці) 2022 року сума нарахованого доходу становила 8000,00 грн, код та назва ознаки доходу: 105 продаж рухомого майна, джерело отримання доходів: ТОВ «Авто-реал» (т.2 а.с.44).
У другому та третьому кварталі 2022 року відсутня інформація про доходи, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку військового збору за період з І кварталу 2021 року по 4 квартал 2023 року (т.2 а.с.44).
Відповідно до вищезазначеної довідки вбачається, що у четвертому кварталі (грудень місяць) 2022 року сума нарахованого доходу ОСОБА_1 складала 2000,00 грн, код та назва ознаки доходу: 169 благодійна, у тому числі гуманітарна допомога, джерело отримання доходів: ВСЗН Чутівської СР (т.2 а.с.44).
У першому кварталі (березень місяць) 2023 року ОСОБА_1 нарахована сума доходу в розмірі 2000,00 грн, код та назва ознаки доходу: 101 заробітна плата, джерело отримання доходів: ОСОБА_12 (т.2 а.с.44).
У другому кварталі (квітень місяць) 2023 року нарахована сума доходу ОСОБА_1 складала в розмірі 2000,00 грн, код та назва ознаки доходу: 101 заробітна плата, джерело отримання доходів: ОСОБА_12 (т.2 а.с.44).
У другому кварталі (травень місяць) 2023 року ОСОБА_1 нарахована сума доходу в розмірі 2000,00 грн, код та назва ознаки доходу: 101 заробітна плата, джерело отримання доходів: ОСОБА_12 (т.2 а.с.44).
Відповідно до вищезазначеної довідки вбачається, що у другому кварталі (травень місяць) 2023 року сума нарахованого доходу ОСОБА_1 складала 2000,00 грн, код та назва ознаки доходу: 128 соціальні виплати з відповідних бюджетів, джерело отримання доходів: ВСЗН Чутівської СР (т.2 а.с.44).
У другому кварталі (червень місяць) 2023 року нарахована сума доходу ОСОБА_1 складала в розмірі 2000,00 грн, код та назва ознаки доходу: 101 заробітна плата, джерело отримання доходів: ОСОБА_12 (т.2 а.с.44).
У другому кварталі (червень місяць) 2023 року ОСОБА_1 нарахована сума доходу в розмірі 48500,00 грн, код та назва ознаки доходу: 105 продаж рухомого майна, джерело отримання доходів: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Полтавській області (філія ГСЦ МВС) (т.2 а.с.44).
З довідки слідує, що у третьому кварталі (серпень місяць) 2023 року нарахована сума доходу ОСОБА_1 становила 0,00 грн, код та назва ознаки доходу: 113 спадщина чи другого від члена сім`ї 1 та 2 ступенів споріднення, джерело отримання доходів: ОСОБА_13 (т.2 а.с.44).
У четвертому кварталі (жовтень місяць) 2023 року нарахована сума доходу ОСОБА_1 складала в розмірі 100,00 грн, код та назва ознаки доходу: 101 заробітна плата, джерело отримання доходів: ОСОБА_12 (т.2 а.с.44).
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку військового збору за період з І кварталу 2023 року по 2 квартал 2024 року вбачається, що у першому та другому кварталі 2024 року відомості про отримані доходи ОСОБА_1 відсутні (т.3 а.с.113-114).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить 2093 грн.
Відповідно до довідки про доходи Відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ в Полтавській області Пенсійного фонду України №7427804097491458 від 28.11.2023 виданої пенсіонеру ОСОБА_1 в тому, що він перебуває на обліку в Чутівському об`єднаному управлінні ПФУ в Полтавській області і отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період з 01.05.2023 по 31.10.2023 складає 12558,00 грн (2093,00 грн в місяць) (т.1 а.с.11).
З інформаційної довідки №360726282 від 02.01.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, слідує, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на праві власності належить житловий будинок літ.А-1 загальною площею 62,9 кв.м, житлова площа 42,2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня літ.Б,б, лазня літ. В, вбиральня літ.Г, сарай літ.Д, сарай літ.д, погріб вхідний літ.Е, ворота огорожі №2, огорожа №3, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Дата державної реєстрації: 24.05.2013 (т.1 а.с.87).
Також, з вищевказаної довідки вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер 5325455100:30:004:0574, площею 0,005 га, цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; дата та час державної реєстрації: 24.05.2013 (т.1 а.с.87).
Згідно повідомлення Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області (філія ГСЦ МВС) від 05.01.2024 №31/16-7-55 вбачається, що відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 03.01.2024 за громадянином ОСОБА_1 зареєстровані такі транспортні засоби: 07.10.2006 автомобіль марки «ЗИЛ», модель «131 ЗНГ», 1980 року випуску, об`єм двигуна 6000 см куб; 07.10.2006 автомобіль марки «ЗИЛ», модель «131 ЗНГ», 1981 року випуску, об`єм двигуна 6000 см куб; 08.12.2007 автомобіль марки «ГАЗ», модель не зазначена, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2464 см куб; 08.12.2007 автомобіль марки «ГАЗ», модель не зазначена, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2464 см куб; 11.12.2007 автомобіль марки «ГАЗ», модель не зазначена, 2007 року випуску, об`єм двигуна 4750 см куб; 15.04.2009 напівпричіп/цистерна марки «ТЦ», модель «10», 1984 року випуску; 07.06.2023 автомобіль марки «MAZDA», моделі «6», 2016 року випуску. Об`єм двигуна 2488 см куб. Також, вказано, що за громадянином ОСОБА_1 були зареєстровані та перереєстровані на третіх осіб такі транспортні засоби, а саме: 03.10.2019 автомобіль марки «NISSAN», моделі «QASHQAI», 2016 року випуску, об`єм двигуна 1197 см куб,03.03.2021 перереєстрований на іншу особу за договором купівлі-продажу; 30.01.2021 автомобіль марки «MAZDA», моделі «6», 2014 року виписку, об`єм двигуна 2488 см куб, 06.01.2022 перереєстрований на іншу особу за договором купівлі-продажу; 05.01.2022 автомобіль марки «FORD», моделі «FUSION», 2013 року виписку, об`єм двигуна 2488 см куб, 13.06.2023 перереєстрований на іншу особу за договором купівлі-продажу т.1 а.с.128).
Відповідно до висновку про вартість майна вбачається, що ТОВ «Проф. Плюс Експерт» (сертифікат оціночної діяльності №332/2022 від 08.07.2022) проведено незалежну оцінку майна – колісних транспортних засобів та за результатами якої визначено їх ринкову вартість (т.2 а.с.128).
Так, згідно вказаного висновку, ринкова вартість станом на 03.03.2021 дату відчуження NISSAN QASHQAI, 2016 року випуску становить 850000,00 грн; ринкова вартість станом на 06.01.2022 дату відчуження MAZDA 6, 2014 року виписку – 650000,00 грн; ринкова вартість станом на 13.06.2023 дату відчуження FORD FUSION, 2013 року виписку – 520000,00 грн, що в загальному розмірі складає 2020000,00 грн (т.2 а.с.128).
Згідно з повідомленням Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області, Полтавській та Сумській областях від 25.04.2025 №31/32/09/447-аз/04-2025-487-2025 вбачається, що відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 25.04.2025 за ОСОБА_1 співпадають код співпадають з зазначеними в запиті, 08.04.2025 зареєстрований транспортний засіб FORD FUSION, 2016 року випуску, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного із суб`єктом господарювання (т.4 а.с.249).
Відповідно до повідомлення Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області (філія ГСЦ МВС) від 30.05.2025 №31/32/02 вбачається, що згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів за громадянином ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль FORD FUSION, 2016 року випуску, об`єм двигуна 2488 см куб, дата реєстрації 08.04.2025 по теперішній час. Згідно відомостей ЄДР ТЗ міститься інформація, а саме: автомобіль марки ЗИЛ, модель «131 ЗНГ», 1980 року випуску, об`єм двинула 6000 см куб, знято з обліку у зв`язку з його вибракуванням 04.04.2025; автомобіль марки ЗИЛ, модель «131 ЗНГ», 1981 року випуску, об`єм двигуна 6000 с куб, знято з обліку у зв`язку з його вибракуванням 04.04.2025; автомобіль марки ГАЗ, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2464 см куб, знято з обліку у зв`язку з його вибракуванням 03.04.2025; автомобіль марки ГАЗ, 2006 року випуску, об`єм двигуна 2464 см куб, знято з обліку у зв`язку з його вибракуванням 03.04.2025; автомобіль марки ГАЗ, 2007 року випуску, об`єм двигуна 4750 см куб, знято з обліку у зв`язку з його вибракуванням 01.04.2025; напівпричіп/цистерну марки ТЦ, модель 10, 1984 року випуску, знято з обліку у зв`язку з його вибракуванням 04.04.2025; автомобіль марки MAZDA 6, 2016 року випуску, об`єм двигуна 2488 см куб., 26.03.2025 перереєстровано на нового власника на підставі договору купівлі-продажу, укладеного в суб`єкта господарювання (т.5 а.с.4-5).
Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Новицької О.В. від 10.09.2024 №167/01-16 вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_14 13.10.2022 заведена спадкова справа №114/2022. ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом 10.08.2023, зареєстроване в реєстрі за №1286. Майно зазначене в свідоцтві – 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 . Право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права вланосіт 10.08.2024 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 1973106553254, номер запису про право власності: 51325415. Оцінка вказаного майна не проводилася, так як ОСОБА_1 є спадкоємцем, згідно ст.1261 ЦК України (т.3 а.с.232).
Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Савінової Н.М. від 17.10.2024 №103/01-16, наданим на виконання вимог ухвали суду від 09.10.2024, слідує, що оскільки ОСОБА_1 від спадщини померлої сестри ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як спадкоємець за ст.1276 ЦК України (на частку померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері, ОСОБА_14 , яка після смерті дочки ОСОБА_15 померла і не встигла прийняти спадщину (спадкова трансмісія) відмовився, то частка ОСОБА_1 в спадковій масі, що лишилася після смерті його сестри ОСОБА_15 відсутня. У зв`язку з цим запитувану інформацію щодо частки ОСОБА_1 надати неможливо. Після смерті ОСОБА_15 залишилося майно, що складається з: 1/2 частки квартири АДРЕСА_5 . Загальна площа квартири 216,2 кв.м., житлова площа 116,8 кв.м., оцінка квартири не проводилася; 100% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Чутівський молочний комбінат» за адресою: АДРЕСА_6 , у розмірі 102 012 660,00 грн, яке було успадковане спадкоємцем, який прийняв спадщину (т.4 а.с.40).
Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 09.09.2024 №20.1.0.0/7-240903/66320, наданої на виконання вимог ухвали суду 27.08.2024, слідує, що ОСОБА_1 були відкриті рахунки, а саме: картка універсальна з кредитним лімітом 25000,00 грн ( НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ) та картка для виплат: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 (т.3 а.с.186). 
Згідно виписок по карткам для виплат НОМЕР_9 та НОМЕР_10 вбачається, що за 2023- 2024 роки ОСОБА_1 окрім пенсії, отримував грошові перекази від низки фізичних осіб, а також здійснював поповнення карток готівкою в терміналі самообслуговування. (т.3 а.с. 148-177). 
Згідно інформаційної довідки №360726312 від 02.01.2024 2025 з Державного реєстру речових прав слідує, що ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності 1/4 належить об`єкт житлової нерухомості, квартира за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.96).
Відповідно до інформаційної довідки №423451487 від 21.04.2025 з Державного реєстру речових прав вбачається, що ОСОБА_7 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , дата державної реєстрації: 13.07.2023; та земельна ділянка кадастровий номер 5325480400:00:002:0249 площею 5,02 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Войнівської сільської ради Чутівського району Полтавської області, дата та час державної реєстрації: 20.09.2021 (т.5 а.с.23-24).
Згідно вищевказаної довідки слідує, що 04.10.2021 зареєстроване право оренди земельної ділянки, дата укладення договору 21.09.2021, строком 10 років, дата закінчення дії – 21.09.2031, орендар: фізична особа-підприємець ОСОБА_16 , орендодавець: ОСОБА_17 , орендна плата становить 6% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що складає 9153,47 грн за рік (т.5 а.с.23-24).
Встановлено, що між ОСОБА_18 (продавець) та ОСОБА_7 (покупець) укладений договір купівля-продажу квартири від 23.07.2023.
Відповідно до вказаного договору, продавець передав, а покупець прийняв у власність об`єкт нерухомого майна – квартиру АДРЕСА_7 . Продаж квартири вчиняється за ціною 268600,00 грн, які сплачені покупцем, продавцеві готівкою до укладення цього договору (т.2 а.с.160).
Між ОСОБА_7 (дарувальник) та ОСОБА_8 (братом дарувальника – одбаровуваним) укладений договір дарування квартири від 16.01.2024 згідно з яким дарувальник передав, а обдаровуваний прийняв безоплатно в дар об`єкт нерухомого майна - 1/2 частку квартири АДРЕСА_8 , дарунок сторони оцінюють в сумі 50000,00 грн (т.2 а.с.162).
Відповідно до даних з відкритих реєстрів вбачається, що ОСОБА_2 є керівником ТОВ «ГМП-Трейд» (т.1 а.с.12-13).
Згідно інформаційної довідки №354636332 від 16.11.2023 з Державного реєстру речових прав вбачається, що ОСОБА_2 на праві власності належить нерухоме майно, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_9 , та квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 (т.1 а.с.14-15).
Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснила, що позивач знайомий її чоловіка. Із ОСОБА_1 знайома з 1985-1986 року, з ОСОБА_20 матір`ю відповідача – з 1989 року. Спілкувалися разом з їх родиною, а потім окремо з ОСОБА_20 , яка є подругою свідка. Дружні відносини зав`язалися з 1991-1992 року. Їздили один до одного в гості близько двох разів на місяць. Гуляли разом з дітьми в парку. ОСОБА_1 часто бачила в стані сп`яніння. За весь час дружби з ОСОБА_20 , коли діти разом ходили до дитячого садочку, школи, то ніколи не бачила ОСОБА_1 , щоб він брав участь в навчанні дитини. Не бачила його на шкільних святах, була лише мати ОСОБА_20 . Аліменти не сплачував. Про здоров`я сина ніколи не запитував, не піклувався, у складні періоди не підтримував.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 , допитана в судовому засіданні, як свідок повідомила суду про те, що перебувала у шлюбі із позивачем з 1988 року, через 4-5 років розлучилися. Від шлюбу мають сина ОСОБА_10 . Після розлучення сина виховувала сама. Аліменти сплачувались у 1997-1998 роках, близько по 6-8 грн в місяць, але після цього більше нічого не отримували. Батько з сином ніколи не були близькими. Стосунки між позивачем та відповідачем після 18 років сина не склались, ОСОБА_1 постійно погрожував і по сьогоднішній день у них такі відносини. З сином спілкується щодня. 
Згідно з вимогами статтей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Указані вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності в судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02.10.2018, №917/1307/18 від 23.10.2019.
За наслідками розгляду даної справи суд встановив, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , та непрацездатною особою, оскільки має інвалідність ІІІ групи. 
Разом із тим, позивач отримує пенсію по інвалідності у розмірі що відповідає прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, також має у власності нерухоме та рухоме майно, відчужував та придбавав коштовні транспортні засоби, має відкриті рахунки у банківській установі за якими здійснюється рух коштів, зокрема, надходять перекази позивачу від інших фізичних осіб. При цьому позивач перебуває у шлюбі із ОСОБА_7 , яка володіє нерухомим майном, отримує доходи від оренди земельної ділянки та відповідно до вимог ст.75 СК України повинна матеріально підтримувати свого чоловіка.
Заперечення позивача про те, що автомобілі йому не належали та списані суд до уваги не приймає, оскілки навіть після списання транспортних засобів останні продовжують бути майном та можуть бути відчужені, зокрема, продані.
В той же час, позивачем не наведений розмір своїх щомісячних витрат та не надано жодних доказів на підтвердження наявності у позивача потреб на які йому не вистачає наявних доходів, а також перебування його у скрутному матеріальному становищі.
Сам факт наявності у позивача інвалідності ІІІ групи не доводить того, що він потребує матеріальної допомоги з боку сина. Зокрема, позивачем не доведено, що як інвалід ІІІ групи він потребує, особливих умов харчування, ліків, реабілітації на які б йому не вистачало коштів. Відповідно до наданих документів встановлено лише, що він має обмеження щодо важкої праці та психологічних напружень. 
Окрім того, хоча в обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що його пенсії не вистачає на покриття витрат на продукти харчування, сплату комунальні послуги та ліки, внаслідок чого останній перебуває на межі бідності, його поведінка свідчить про зворотнє, оскільки останній відмовився від належної йому частки у спадщини за померлою сестрою ОСОБА_15 яка складалась з долі у нерухомому майні та частки у підприємстві зі статуним капіталом у розмірі 102 012 660,00 грн.
За таких обставин суд вважає, що наявність потреби у матеріальній допомозі позивачем не доведено.
Оскільки факт потреби матеріальної допомоги позивачем не доведено, таке виключає можливість застосування частини першої статті 202 СК України та обов`язок відповідача утримувати свого непрацездатного батька, а тому визначені законом підстави для задоволення позову відсутні.
Щодо заперечень відповідача про ухилення позивача від батьківських обов`язків суд дійшов наступного.
Відповідно до частини першої статті 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.
При цьому, у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 400/1621/16-ц зазначено, що тлумачення статті 204 СК України свідчить, що вона може застосовуватися, якщо встановлено у сукупності такі обставини: а) непрацездатність матері, батька; б) потребу матері, батька в матеріальній допомозі; в) ухилення матері, батька від виконання батьківських обов`язків. 
Верховний Суд роз`яснив, що звільнення від обов`язку утримувати матір, батька може мати місце лише у випадку, якщо такий обов`язок у дочки, сина виник. 
У цій справі Верховний Суд зазначив, що встановивши, що ОСОБА_1 не надано до суду доказів про стан його здоров`я та щомісячний розмір понесених ним витрат на лікування, а також про те, що ОСОБА_1 має скрутне матеріальне становище, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про залишення рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні первісного позову. При задоволенні зустрічного позову суди зробили висновок, що ОСОБА_1 ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо належного виховання та утримання ОСОБА_2 в період до її повноліття, що є підставою для звільнення ОСОБА_2 від обов`язку утримувати батька. За наслідками розгляду справи касаційну скаргу ОСОБА_1, задовольнлено частково. Рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від обов`язку утримувати батька скасовано. Ухвалу апеляційного в іншій частині залишити без змін.
У постанові Верховного Суду зазначено, що встановивши, що ОСОБА_1 не довів факту потреби матеріальної допомоги, суди не врахували, що у ОСОБА_2 не виник обов`язок утримувати ОСОБА_1 і зробили передчасний висновок про задоволення зустрічного позову.
За таких обставин, оскільки позивач не довів факт потреби матеріальної допомоги, що виключає можливість застосування частини першої статті 202 СК України та обов`язок відповідача утримувати свого непрацездатного батька, що є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову, наведені стороною відповідача обставини щодо звільнення відповідача від обов`язку по сплаті аліментів перевірки та дослідження судом не потребують.
Враховуючи, що підстави для визначенні розміру аліментів відсутні, не потребує дослідження можливість одержання утримання позивачем від інших повнолітніх дітей.
Суд не дає оцінки доводам та запереченням учасникам щодо особистих стосунків сторін, оскільки взаємовідносини між сторонами, за наведених вище обставин, не входять до предмету доказування у справі.
Таким чином суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258-260 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частки доходу щомісячно з моменту подачі позовної заяви до суду - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:	  	С.  А.  Цибізова