ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року    м. Рівне  Справа № 906/66/26 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Тимошенко О.М. 

секретар судового засідання Кравчук О.В.
за участю представників сторін:
позивача: Сажко Г.В. (в режимі відеоконференції)
відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Уютспецбуд"
на рішення Господарського суду Житомирської області, ухвалене 27.03.2026, повне рішення складено 27.03.2026,
у справі № 906/66/26 
за позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Уютспецбуд"
про стягнення 456 122,12 грн

В січні 2026 року Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області звернулася до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Уютспецбуд" 456 122,12 грн безпідставно отриманих коштів /т. 1 а.с. 1-8/.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Державною аудиторською службою України в ході здійснення аудиту було встановлено, що замовником внаслідок недотримання пункту 15 статті 197 розділу V Податкового кодексу України, згідно з яким звільняються від оподаткування операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва доступного житла та житла, що будується за державні кошти, безпідставно сплачено відповідачу суму податку на додану вартість, яка підлягає поверненню згідно зі статтею 1212 Цивільного кодексу України як безпідставно сплачені кошти.
Господарський суд Житомирської області рішенням від 27.03.2026 у справі № 906/66/26 позов задовольнив.
Присудив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Уютспецбуд" на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області - 456 122,12 грн безпідставно отриманих коштів, 5 473,46 грн судового збору /т. 1 а.с. 144-146/. 
Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Уютспецбуд", не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Житомирської області від 27.03.2026 у справі № 906/66/26 скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити /т. 2 а.с. 1-6/.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає:
- договором № 13к-23 про закупівлю робіт з капітального ремонту багатоквартирного житлового будинку по вул. Центральна, 308 в смт. Бородянка Бучанського району Київської області від 19.09.2023, сторони визначили, що ціна договору визначається на підставі договірної ціни (додаток № 1 до договору) і становить: 35 947 640,96 грн, у тому числі ПДВ 20 % - 5 991 273,49 грн;
- доказів розірвання цього договору або визнання його недійсним позивачем надано не було;
- частина 1 статті 1212 ЦК України передбачає обов`язок повернути майно лише у разі його набуття або збереження без достатньої правової підстави, тобто ключовим критерієм для повернення майна (грошових коштів) є відсутність правової підстави саме в момент їх набуття;
- набуття майна (грошових коштів) відбулося у межах існуючих правовідносин між сторонами на виконання зобов`язання за договором № 13к-23 про закупівлю робіт від 19.09.2023;
- Господарський суд Житомирської області в оскаржуваному рішенні неправильно застосував приписи ст. 1212 ЦК України, оскільки не врахував, що таке набуття не є безпідставним, оскільки на момент передачі грошових коштів існувала достатня правова підстава для їх отримання;
- за висновком, викладеним у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 910/17984/16, акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ньому висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася;
В складеному Акті ревізії Держаудитслужби № 001700-21/60 від 28.10.2025 зафіксовано інформацію про виявлені контролюючим органом порушення у сфері фінансово-господарської діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення надлишкової суми ПДВ;
- водночас судом першої інстанції при винесенні рішення у справі № 906/66/26 не прийнята до уваги стала правова позиція у судовій практиці що підтверджує, що акт ревізії не породжує обов`язкових юридичних наслідків для відповідача у цій справі, а обставини, викладені в акті підлягають доведенню на рівні з іншими обставинами, якими обґрунтовані вимоги та заперечення учасників справи;
- тому посилання суду на Акт ревізії Держаудитслужби від 28.10.2025 фінансово-господарської діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області в якості доказу на підтвердження безпідставного отримання відповідачем коштів за договором № 13к-23 про закупівлю робіт з капітального ремонту багатоквартирного житлового будинку по вул. Центральна, 308 в смт. Бородянка Бучанського району Київської області є безпідставним;
- тобто акт ревізії від 28.10.2025 за відсутності інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували встановлені цим актом порушення, не може бути достовірним та обґрунтованим підтвердженням завищення виконавцем вартості наданих послуг за договором;
- водночас факт виконання умов договору № 13к-23 про закупівлю робіт з капітального ремонту багатоквартирного житлового будинку по вул. Центральна, 308 в смт. Бородянка Бучанського району Київської області та здійснення відповідних розрахунків між замовником та виконавцем у розмірі, який узгоджено умовами договору, сторонами підтверджено та не оспорювалося.
Враховуючи вищевикладене Товариство з обмеженою відповідальністю "Уютспецбуд" вважає, що рішення Господарського суду Житомирської області від 27.03.2026 у справі № 906/66/26 є незаконним, необґрунтованим та безпідставним; таким, що винесено з неповним дослідженням усіх обставин справи, невідповідністю висновкам, зробленим судом першої інстанції, обставинам та матеріалам справи, порушенням та неправильним застосуванням судом норм процесуального та матеріального права, та таким, що підлягає скасуванню з винесенням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 13.04.2026, для розгляду справи № 906/66/26 визначено колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Павлюк І.Ю., Тимошенко О.М.
Листом № 906/66/26/1796/25 від 13.04.2026 матеріали справи було витребувано з Господарського суду Житомирської області.
20.04.2026 до суду надійшли матеріали справи № 906/66/26.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Уютспецбуд" на рішення Господарського суду Житомирської області від 27.03.2026 у справі № 906/66/26. Розгляд апеляційної скарги призначено на "03" червня 2026 р. о 15:00 год. /т. 2 а.с. 15/.
27.04.2026 (вх. № 3442/26) від Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Уютспецбуд" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Житомирської області від 27.03.2026 у справі № 906/66/26 залишити без змін /т. 2 а.с. 18-22/.
Ухвалою суду від 02.06.2026 задоволено клопотання (вх.№ 2525/26) представника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
В судове засідання 03.06.2026 з`явився представник позивача, відповідач не забезпечив участь в судовому засіданні повноважних представників, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку ухвали про відкриття апеляційного провадження від 23.04.2026 до електронного кабінету ТОВ "Уютспецбуд" 23.04.2026 13:45.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що ухвалою суду від 23.04.2026 явка представників сторін в судове засідання 03.06.2026 обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представників позивача та відповідача, оскільки їх неявка не перешкоджає перегляду справи.
У судовому засіданні 03.06.2026 позивач підтримав свою позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу відповідача.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.09.2023 між Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області (замовник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Уютспецбуд" (виконавець/відповідач) укладено договір № 13к-23 про закупівлю робіт з капітального ремонту багатоквартирного житлового будинку по вул. Центральна, 308 в смт Бородянка Бучанського району Київської області /т. 1 а.с.9-22/.
Відповідно до пункту 1.1 договору, виконавець зобов`язується відповідно до проектної документації, умов цього договору та вимог законодавства власними силами та/або залученими силами виконати роботи: "Капітальний ремонт багатоквартирного житлового будинку по вул. Центральна, 308 в смт Бородянка Бучанського району Київської області (згідно коду ДК 021:2015: 45453000-7 капітальний ремонт і реставрація) (далі - роботи), а замовник прийняти та оплатити роботи в порядку та на умовах, передбачених даним договором за об`єктом робіт, зазначеним у пункті 1.2 цього договору.
Ціна договору визначається на підставі договірної ціни (додаток № 1 до договору) і становить 35 947 640,96 грн, у тому числі ПДВ 20 % - 5 991 273,49 грн (пункт 3.1 договору).
Згідно з пунктом 11.5 договору роботи виконуються та фінансуються за рахунок бюджетних коштів передбачених у державному бюджеті та/або інших джерел, не заборонених законодавством.
Відповідно до пункту 12.1 договору оплата за роботи відбувається шляхом поточних платежів. Проміжні розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форми КБ-3) та/або підписаних актів приймання-передачі обладнання. Акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форми КБ-3), акти приймання-передачі обладнання підписуються замовником за наявності у нього всіх необхідних виконавчих документів.
Пунктом 12.1.2 договору передбачено, що оплата робіт здійснюється у межах одержаних коштів на казначейський рахунок замовника шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця упродовж 20 (двадцяти) робочих днів з дати підписання актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форми КБ-3), та/або підписаних актів приймання-передачі обладнання. Грошові кошти перераховуються в Національній валюті України.
Додатковою угодою № 8 від 24.04.2025, керуючись підпунктом 6 пункту 3.5, пункту 4.1.9 договору № 13К-23 про закупівлю робіт, пунктом 197.15 статті 197 Податкового кодексу України, пункт 3.1 договору викладено в наступній редакції: "Ціна договору визначається на підставі договірної ціни (додаток № 1 до договору) і становить 28 836 249,40 грн, у тому числі ПДВ - 2 408 857,40 грн, без нарахування ПДВ на вартість будівельно-монтажних робіт. Договірна ціна є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Договірна ціна за цим договором визначається сторонами як тверда" /т. 1 а.с.103/.
За фактично виконані роботи підрядником на об`єкті, що підтверджується підписаними між сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3, замовник сплатив за виконані роботи за договором підряднику:
- за актом приймання виконаних будівельних робіт № 2 за грудень 2024 - 230 076,00 грн з ПДВ /т. 1 а.с.41/;
- за актом приймання виконаних будівельних робіт № 3 за грудень 2024 - 1181 216,40 грн з ПДВ /т. 1а.с.41, зворотній бік/;
- за актом приймання виконаних будівельних робіт № 4 за грудень 2024 - 2838 592,80 грн з ПДВ /т. 1 а.с.42/;
- за актом приймання виконаних будівельних робіт № 5 за грудень 2024 - 1377 657,60 грн з ПДВ /т. 1а.с.42, зворотній бік/;
- за актом приймання виконаних будівельних робіт № 6 за квітень 2025 - 3949 869,80 грн з ПДВ /т. 1 а.с.43/;
- за актом приймання виконаних будівельних робіт № 7 за квітень 2025 - 166 666,40 грн з ПДВ /т. а.с.43, зворотній бік/;
- за актом приймання виконаних будівельних робіт № 8 за червень 2025 - 2208 031,00 грн з ПДВ /т. 1а.с.44/, про що не заперечив відповідач.
Державною аудиторською службою України проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області, за результатами якої складно Акт ревізії № 001700-21/60 від 28.10.2025, та на підставі якого висунуто позивачу вимогу щодо усунення виявлених порушень через завищення вартості виконаних робіт на суму податку на додану вартість, зокрема під час розрахунків з ТОВ "Уютспецбуд" за виконані роботи за договором № 13К-23 від 19.09.2023, у розмірі 456 122,12 грн /т. 1 а.с.111/. 
Відповідно до пункту 197.15 статті 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва доступного житла та житла, що будується за державні кошти.
Позивач зазначає, що включення підрядником в актах приймання виконаних робіт за формою № КБ-2в та № КБ-3 до вартості будівельно-монтажних робіт з капітального ремонту багатоквартирного житлового будинку за державні кошти за договором податку на додану вартість суперечить вимогам пункту 197.15 статті 197 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим сплачені кошти у сумі 456 122,12 грн підлягають поверненню замовнику як безпідставно набуті за ст.1212 ЦК України.
21.11.2025 позивач надіслав на адресу відповідача повторну вимогу щодо повернення зайво сплаченого податку на додану вартість (ПДВ) у сумі 456 122,12 грн за договором № 13К-23 від 19.09.2023 /т. 1 а.с. 108-109/.
Враховуючи, що відповідач включив в актах приймання виконаних робіт за формою КБ-2в та КБ-3 до вартості будівельно-монтажних робіт з капітального ремонту багатоквартирного житлового будинку за державні кошти податку на додану вартість, позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення безпідставно отриманих коштів у сумі 456 122,12 грн. 
Господарський суд Житомирської області рішенням від 27.03.2026, враховуючи встановлені обставини справи, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, позов задоволив та стягнув з відповідача на користь позивача 456 122,12 грн безпідставно отриманих коштів та 5 473,46 грн судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що виконання робіт за договором здійснювалося за рахунок коштів Державного бюджету України, тому в силу положень пункту 197.15 статті 197 Податкового кодексу України та пункту 3.1. договору, включення до ціни суму податку на додану вартість постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва житла є незаконним.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір № 13л-23 від 19.09.2023 про закупівлю робіт є договором будівельного підряду.
Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.
Згідно з ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Згідно зі ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 875 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
Податок на додану вартість визначено у підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України як непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. Об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (п. «а» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 197.15 статті 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва доступного житла та житла, що будується за державні кошти.
Згідно з п. 11.5 договору, роботи виконуються та фінансуються за рахунок бюджетних коштів передбачених у державному бюджеті.
Тобто виконання робіт на об`єкті "Капітальний ремонт багатоквартирного житлового будинку по вул. Центральна, 308 в смт Бородянка Бучанського району Київської області (згідно коду ДК 021:2015: 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація)" за рахунок коштів Державного бюджету України, здійснюване на підставі договору про закупівлю робіт (підряду), не підлягало оподаткуванню податком на додану вартість.
Включення до вартості цього договору відповідної суми ПДВ є необґрунтованим, оскільки суперечить вимогам чинного законодавства.
Додатковою угодою № 8 від 24.04.2025 пункт 3.1 договору викладено у новій редакції: "3.1. Ціна договору визначається на підставі договірної ціни (додаток № 1 до договору) і становить 28 836 249,40 грн у тому числі ПДВ - 2 408 857,40 без нарахування ПДВ на вартість будівельно-монтажних робіт.
Колегією суддів враховано, що норми Податкового кодексу України не передбачають можливості для платників податку здійснювати вибір щодо застосування чи незастосування звільнення від оподаткування ПДВ, оскільки застосування встановленої діючим законодавством ставки податку або звільнення від його застосування є обов`язком, а не правом платника податку.
Колегією суддів також враховано, що хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку (постанови Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20 та від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20).
За викладених обставин, при укладенні договору № 13К-23 від 19.09.2023 сторонами до ціни договору податок на додану вартість на вартість будівельно-монтажних робіт було включено неправомірно.
У відповідності до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Аналіз зазначеної норми права свідчить, що зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає за наявності трьох обов`язкових умов: - має місце набуття або збереження майна; - набуття або збереження відбулося за рахунок іншої особи; - відсутня достатня правова підстава для такого набуття або збереження (зокрема, якщо відповідна підстава згодом відпала або її взагалі не було).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. 
Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Колегія суддів зазначає, що у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Правомірне застосування ст. 1212 ЦК України до подібних правовідносин підтверджено постановою Верховного Суду від 27.01.2026 у справі № 909/753/24.
Оскільки грошові кошти були перераховані позивачем на користь відповідача, а правова підстава для їх подальшого утримання відповідачем відсутня (або згодом відпала), у відповідача в силу прямої вимоги закону (ст. 1212 ЦК України) виникло кондиційне зобов`язання повернути позивачу безпідставно збережене майно (кошти).
За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів.
Дододи скаржника про те, що Акт ревізії № 001700-21/60 від 28.10.2025 не може бути доказом у справі, ґрунтується на хибному тлумаченні процесуального права, оскільки позивач заявив позов не на підставі самого Акта ДАСУ, а на підставі фактів порушення правил ціноутворення та умов договору, які цим Актом були офіційно зафіксовані.
Крім того факт безпідставного отримання відповідачем грошових коштів підтверджується не лише Актом ревізії № 001700-21/60 від 28.10.2025, а й самими матеріалами справи, зокрема долученими Актами форми КБ-2в за грудень 2024 - червень 2025 років /т. 1 а.с. 41-44/, у яких чітко відображено нарахування 20 % ПДВ на об`єкт, звільнений від оподаткування.
Інші заперечення скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно з ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до п. 1 част. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи є необґрунтованими та спростовуються встановленими обставинами справи.
На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.
Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Уютспецбуд" - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Житомирської області від 27 березня 2026 року у справі № 906/66/26 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Справу № 906/66/26 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повну постанову складено "05" червня 2026 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г. 

Суддя   Павлюк І.Ю. 

Суддя   Тимошенко О.М.