П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/29900/25	
Перша інстанція: суддя Радчук А.А.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого: Градовського Ю.М.
суддів: Єщенка О.В.,
Казанчук Г.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А:
У вересні 2025р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ГУ ПФУ в Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – ГУ ПФУ в Одеській області, у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у перерахунку пенсій ГУ ПФУ в Донецькій області від 20.08.2025р. о/р 155250004965 “Про пенсійне забезпечення Гр. ОСОБА_1 ”;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу» у розмірі 60% від усіх сум заробітної плати згідно з довідкою про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 12.08.2025р. №340/15-32-10-02-12 та довідкою про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби від 12.08.2025р. №341/15-32-10-02-12, виданих ГУ ДПС в Одеській області починаючи з 13.08.2025р. з урахуванням уже отриманих сум пенсії;
- звернути постанову до негайного виконання в межах одного місяця.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 13.08.2025р. вона звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою щодо проведення перерахунку пенсії у зв`язку з переведенням з пенсії за віком згідно із ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу».
Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 20.08.2025р. відмовило у перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах державної служби.
Позивачка вважає вказане рішення протиправним та незаконним, а тому звернулась до суду із даним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у перерахунку пенсії ГУ ПФУ в Донецькій області від 20.08.2025р. о/р 155250004965 «Про пенсійне забезпечення Гр. ОСОБА_1 ».
Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.08.2025 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах державної податкової служби з 19.06.1997р. по 11.08.2025р. відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , із урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96грн.. 
Не погодившись із даним судовим рішенням, ГУ ПФУ в Донецькій області подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII.
Відтак, оскільки позивачка з 17.02.1997р. по 11.08.2025р. безперервно працювала в органах державної податкової служби, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), їй присвоювались відповідні ранги державного службовця та спеціальні звання, такий період роботи (служби) ОСОБА_1 належить зарахувати до стажу державної служби.
Також суд вказав, що оскільки станом на 1.05.2016р. позивачка працювала на посаді заступника начальника відділу супроводження інформаційних систем управління інформаційних технологій ГУ ДФС в Одеській області, позивачкою дотримано вимоги пункту 10 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" в редакції від 10 грудня 2015р. №889-VIII щодо перебування на посаді державної служби на день набрання чинності цим Законом.
Щодо позовної вимоги призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу» у розмірі 60% від усіх сум заробітної плати згідно з довідками від 12.08.2025 р. № 340/15-32-10-02-12 та № 341/15-32-10-02-12, виданих Головним управлінням ДПС в Одеській області, суд вказав, така вимога є передчасною, оскільки стосується розміру пенсійних виплат, що ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а, отже, така вимога спрямована на майбутнє, через що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.
Таким чином, суд дійшов висновку, виходячи за межі позовних вимог, що з метою ефективного захисту порушеного права позивачки, з урахуванням дискреційних повноважень відповідача, слід зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області, як орган, який за принципом екстериторіальності уповноважений на вирішення питання щодо перерахунку пенсії, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.08.2025р. про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах державної податкової служби з 19.06.1997р. по 11.08.2025р. відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , із урахуванням висновків суду.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, призначену на підставі ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
13.08.2025р. позивачка звернулась до органу ПФУ із заявою про перехід на пенсію згідно із ЗУ «Про державну службу» (а.с.19).
Вищевказану заяву за принципом екстериторіальності було розглянуто ГУ ПФУ в Донецькій області.
20.08.2025р. ГУ ПФУ в Донецькій області своїм рішенням відмовило у перерахунку пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу на посадах державної служби (а.с.18).
Не погодившись із вищевказаним рішенням, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Перевіряючи правомірність та законність дій відповідачів у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивачка пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України «Про державну службу» №889-VIII (далі – Закон №889-VIII), п.2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення якого передбачено, що ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п.10, 12 розділу XI Закону №889-VIII.
Відповідно до ч.1 ст.37 ЗУ від 16.12.1993р. №3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Згідно із п.10 розділу XI Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 ЗУ «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами КМУ, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 12 розділу XI Закону №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 ЗУ «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами КМУ, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, колегія суддів вказує, що після 1 травня 2016р. (дата набрання чинності Законом №889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пп.10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Пунктом 8 розділу XI Закону №889-VIII встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Відповідно п.2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою КМУ від 3.05.1994р. №283 (була чинною до 1.05.2016р.) до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Згідно із п.4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою КМУ від 25.03.2016р. №229 до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Спеціальним законом, що визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, є Закон України від 4 грудня 1990р. №509-XII «Про державну податкову службу в Україні», а з 12.08.2012р. - Податковий кодекс України.
Посадовою особою органу державної податкової служби за правилами ч.1 ст.15 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» №509-ХІІ може бути особа, яка має освіту за фахом та відповіла кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом державної податкової служби. 
Правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України (254к/96-ВР), цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - ЗУ "Про державну службу" (3723-12) (ч.5 ст.15 Закону №509-ХІІ)
Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (ч.7,ч.8, ст.15 Закону №509-ХІІ). 
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, та які займали посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема у сфері податкової політики, у період до 12.08.2012р. перебувають на державній службі та є державними службовцями.
У п.344.1 ст.344 Податкового кодексу України з 12.08.2012р. визначено, що період роботи посадових осіб контролюючих органів, у тому числі тих, яким присвоєно спеціальні звання, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Наведене узгоджується з ч.18 ст.37 Закону №3723-XII, згідно якої період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Законом України «Про державну податкову службу в Україні» від 4.12.1990р. №509-ХІІ, та Податковим Кодексом України не врегульовано питання пенсійного забезпечення посадових осіб державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання. Тому, при вирішенні таких питань підлягають застосуванню положення Закону України №3723-XII «Про державну службу» від 16.12.1993р. Зокрема, ст.37 за правилами якої на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку та відповідного страхового стажу, у тому числі стажу державної служби - не менше як 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993р. №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Як вбачається зі спірного рішення ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії від 20.08.2025р. за результатами розгляду документів, доданих до заяви, пенсійним органом встановлено, що стаж позивачки на посадах державної служби становить 4 місяці 2 дні.
Надаючи оцінку вказаному, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається із записів трудової книжки серії НОМЕР_1 у період з 17.02.1997р. по 11.08.2025р. позивачка безперервно працювала в податкових органах (а.с.9-17).
У період з 17.02.1997р. по 11.08.2025р. позивачці присвоювались спеціальні звання, а саме інспектор податкової служби I рангу, радник податкової служби III рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової та митної справи ІІ рангу.
Також 17.02.1997р. позивачка прийняла присягу державного службовця та у зазначений вище період їй присвоювалися ранги державного службовця: 21.05.2013р. – 11 ранг державного службовця; 2.10.2019р. – 5 ранг державного службовця; 3.10.2022р. – 4 ранг державного службовця.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивачка у період з 17.02.1997р. по 11.08.2025р. працювала на різних посадах в податкових органах, за спірні періоди їй присвоювались спеціальні звання та ранги державного службовця.
Відтак, період роботи позивачки в податкових органах зараховується до стажу державної служби для призначення пенсії за ЗУ «Про державну службу».
Враховуючи викладене, судова колегія вважає безпідставним твердження ГУ ПФУ в Донецькій області, що станом на 1.05.2016р. позивачка не займала посади державної служби та не мала 20 років стажу роботи на цих посадах.
Отже, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії позивачки від 20.08.2025р. о/р 155250004965 є протиправним та підлягає скасуванню.
Таким чином, ефективним способом захисту порушених прав позивачки, з урахуванням дискреційних повноважень органу ПФУ, є зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.08.2025р. про переведення на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах державної податкової служби з 19.06.1997р. по 11.08.2025р. відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , із урахуванням висновків суду.
Отже, враховуючи вищевказане та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку наявні законні підстави для часткового задоволення позовних вимог.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
У доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026р. залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: О.В. Єщенко

Г.П. Казанчук