ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 953/8546/25
Номер провадження 22-ц/818/1244/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Мальованого Ю.М.,
суддів – Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2025 року в складі судді Лисиченко С.М. по справі № 953/8546/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що згідно рішення Київського районного суду м. Харкова з відповідача на її користь стягнуто аліменти на неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дітьми повноліття. Станом на час подання цього позову до суду старший син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг повноліття. На даний час вона отримує половину від встановленої судом аліментів на утримання молодшого сина, тобто 1/6 частину усіх видів заробітку /доходів/ відповідача. Але, даної суми аліментів явно не достатньо для забезпечення гармонійного розвитку дітей із причини того, що їх син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається на денному відділенні у Вищому учбовому закладі-«ХАІ». Їх син, ОСОБА_3 мешкає тільки з нею та знаходиться на її утриманні, як і молодший син. Відповідач не бажає добровільно сплачувати аліменти на свого ж сина. Відповідач має всі можливості для сплати, оскільки має вагому нерухомість, пенсію, бізнес. Інших платників у відповідача немає.
16 вересня 2025 року до суду першої інстанції надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Рябовола В.В., відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає. В обґрунтування заперечень зазначив, що права та інтереси позивачки, про захист яких вона просить, є незаконними, оскільки спрямовані на обмеження прав та свобод інших осіб, а саме відповідача. Такий інтерес спрямований на зловживання. Бажання користуватися матеріальним благом за рахунок відповідача є незаконним, а тому, як зазначено у мотивувальній частині рішення Конституційного суду України від 01.12.2004 р. №18-рп/2004 (у справі №1-10/2004), не захищається ані законом, ані правом, не повинно задовольнятися. Зацікавлена особа має право звернутися до суду за захистом не будь-якого права, а виключно права, законного інтересу, що охороняється законом. Зазначає, що відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
У поданій апеляційній скарзі апелянтом наведені доводи, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Крім того, зазначає, що у відповідача наявне майно та свій бізнес.
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.
Суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що повнолітній син, який продовжує навчання, проживає не з матір`ю, а окремо. А отже на підставі ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України не має підстав для задоволення позову.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції.
Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначений факт підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24 січня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2011 року у справі № 2018/2-3910/11 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 вересня 2011 року і до досягнення ними повноліття.
Відповідно до даних, які містяться у витягу з Реєстру територіальної громади № 2025/008848847 від 02 липня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно даних, які містяться у витягу з Реєстру територіальної громади № 2025/008849199 від 02 липня 2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до даних, які містяться у витягу з Реєстру територіальної громади № 2025/008857451 від 02 липня 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно даних довідки № 90 від 02 липня 2025 року за підписом декана факультету та фахівця деканату Національного аерокосмічного університету «Харківський авіаційний інститут», ОСОБА_3 є здобувачем вищої освіти І факультету ІІ курсу денної форми здобуття освіти Національного аерокосмічного університету «Харківський авіаційний інститут». Зарахований до університету з 01 вересня 2023 року наказом від 10 серпня 2023 року № 1161-Уч. Завершення навчання 30 червня 2027 року.
Відповідно даних довідки про доходи № 1887 3384 9768 3823, що сформована засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України, пенсіонер ОСОБА_2 перебуває на обліку в Київському об`єднаному управлінні ПФУ м. Харкова в Харківській області і отримує пенсію за віком. За період з 01 січня 2025 року по 31 липня 2025 року сума пенсії складає 20347,85 гривень. З січня по лютий 2025 розмір щомісячної пенсії складав 2511,17 грн., з березня по травень 2025 року розмір пенсії склав 2645,93 грн., з червня по липень 2025 розмір пенсії складав 3693,86 грн.
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перенарахованого) податку та військового збору, ОСОБА_2 , який зареєстрований в ГУ ДПС у Харківській області Холодногірська ДПІ (Холодногірський район м.Харкова), у 2 кварталі 2023 року нараховано доходу в сумі 116,14 гривень, заробітна плата, дата прийому на роботу – 04 квітня 2023 року, дата звільнення з роботи – 28 квітня 2023 року, ДП «Підприємство ДКВС України»; у 2021 році сума доходу ОСОБА_2 склала 101 120,00 гривень, назва ознаки доходу – податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи.
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перенарахованого) податку та військового збору, ОСОБА_2 , який зареєстрований в ГУ ДПС у Харківській області Харківська ДПІ, за період з січня 2024 року по липень 2025 року доходу не отримував.
Даних про доходи позивачки та повнолітнього ОСОБА_3 , зокрема чи отримує останній стипендію чи ні, матеріали справи не містять.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд першої інстанції дійшов вірних висновків стосовно того, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст.199 СК України).
Сторонами за цією категорією справ можуть бути: позивачем один із батьків, з ким проживає повнолітня дитина, або самі повнолітні дочка, син, а відповідачем другий з батьків.
З матеріалів справи вбачається, що син сторін ОСОБА_3 не проживає разом з позивачем.
Виходячи з приписів ч. 3 ст.199 СК України, оскільки позивач зі своїм повнолітнім сином не проживає (доказів протилежного суду не надано), то у неї відсутнє право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Це не позбавляє ОСОБА_3 права звернутись з позовом до відповідача особисто.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.
Відповідно до положень статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційну скаргу залишено без задоволення, отже підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 19 травня 2026 року 

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина