Справа №577/4836/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ярмак О. М.	
Номер провадження 33/816/662/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 серпня2025 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.
Постановлено стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн 60 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 серпня2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 05 липня 2025 року о 15 год. 40 хв ОСОБА_1 по вул. Мічуріна в м. Конотопі Сумської області керував транспортним засобом «Богдан» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.
Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 серпня 2025 року, справу закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що постанова суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та судом було неповно та однобічно досліджено обставини справи.
Як вказує ОСОБА_1 , то 05 липня 2025 року у медичному закладі йому було проведено огляд за допомогою газоаналізатора, результат якого становив 0,00 проміле алкоголю, цей результат підтверджує, що знаходився він у тверезому стані. В подальшому було складено висновок медичного огляду № 65 від 10 липня 2025 року, у якому відсутні цифрові показники, а міститься лише формулювання «перебуває у стані алкогольного сп`яніння, тобто через п`ять днів після фактичного проведення огляду, що прямо суперечить Інструкції МВС та МОЗ №1452/735 від 09 листопада 2015 року, яка встановлює, що висновок складається негайно після проведення огляду, а отже видання висновку через п`ять днів є грубим порушенням процедури, яке ставить під сумнів достовірність та належність цього доказу.
Також апелянт зазначає, що протокол серії ЕПР1 №409925 було складено лише 02 серпня 2025 року, тобто майже через місяць після події і після результату медичного огляду, а отже складений з грубим порушенням процесуальних строків і не може бути визнаний допустимим
доказом. 
Окрім цього, апелянт наголошує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки розбіжності між результатами газоаналізатора (0,00 проміле) та лабораторними дослідженнями (1 г/л), різниця є значною, і мала б зумовити призначення судово-токсикологічної експертизи, проте судом експертизу не було призначено і лікаря який склав висновок не було допитано. 
В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що в судовому засіданні не був присутній, 11 вересня 2025 року через Електронний суд отримав постанову, а 14 вересня 2025 року було подано апеляційну скаргу, 01 жовтня 2025 року від Сумського апеляційного суду отримав постанову про повернення апеляційної скарги, оскільки відсутнє клопотання про поновлення строку. Тому враховуючи викладені обставини, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження з поважності причин пропуску. 
В судове засідання до апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання повісток, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, клопотань про відкладення розгляду справи не подано, а тому, апеляційний суд вважає за можливе, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, здійснити апеляційний розгляд вказаної справи за відсутності ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на постанову судді суду першої інстанції від 29 вересня 2025 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку апелянт зазначає те, що в судовому засіданні не був присутній, 11 вересня 2025 року через Електронний суд отримав постанову, а 14 вересня 2025 року було подано апеляційну скаргу, 01 жовтня 2025 року від Сумського апеляційного суду отримав постанову про повернення апеляційної скарги, оскільки відсутнє клопотання про поновлення строку.
Перевіривши представлені матеріали та доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строк на апеляційне оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 серпня2025 року, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню. 
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 409925 від 02 серпня 2025 року;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд на місці не проводився; 
- направленням на медичний огляд на стан сп`яніння (одурманювання) громадянина ОСОБА_1 ;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до якого встановлено що ОСОБА_1 перебував у в стані алкогольного сп`яніння; 
- долученим до протоколу відеозаписом.
Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Щодо тверджень апелянта про те, що 05 липня 2025 року у медичному закладі йому було проведено огляд за допомогою газоаналізатора, результат якого становив 0,00 проміле алкоголю, цей результат підтверджує, що знаходився він у тверезому стані. В подальшому було складено висновок медичного огляду № 65 від 10 липня 2025 року, у якому відсутні цифрові показники, а міститься лише формулювання «перебуває у стані алкогольного сп`яніння», тобто через п`ять днів після фактичного проведення огляду, що прямо суперечить Інструкції МВС та МОЗ №1452/735 від 09 листопада 2015 року, яка встановлює, що висновок складається негайно після проведення огляду, а отже видання висновку через п`ять днів є грубим порушенням процедури, яке ставить під сумнів достовірність та належність цього доказу. Апеляційний суд спростовує вказане та зазначає, що відповідно до п.п. 9, 12 Порядку направлення транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, проведення огляду водіїв транспортних засобів- учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, - обов`язкове. У разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов`язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу на огляд, де і було пройдено огляд за допомогою газоаналізатора Драгер та відібрані зразки біологічного середовища: кров та сеча, за результатом газоаналізатора Драгера показники становили 0% (проміле), однак при дослідженні крові та сечі було виявлено, що вміст етилового спирту у крові – 1 г/л, у сечі – 1 г/л, така різниця між результатами газоаналізатором драгера та результатами біологічного середовища можлива, оскільки газоаналізатор Драгер вимірює вміст парів алкоголю, яке видихається, а не вміст у крові чи сечі. Відповідно до досліджень, лікарем КНП КМР «Конотопська ЦРЛ імені академіка М. Давидова» ОСОБА_2 було складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Позаяк поліцейські могли визначити наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП лише після отримання висновку, яким було підтверджено що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому складання протоколу 02 серпня 2025 року не свідчить про порушення визначених ст. 254 КУпАП строків, так як він був складений після проведення всіх необхідних досліджень. 
Інші доводи апеляційної скарги є формальними та не спростовують висновків суду першої інстанції, який повно, всебічно та об`єктивно дослідив матеріали справи й обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а під час апеляційного перегляду обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, про що просить особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 встановлено не було. Невизнання своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 серпня2025 року. 
Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 серпня2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.