ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 травня 2026 року м. Житомир справа № 240/20595/25
категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, у якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27.06.2025 за №1418954825-2025-2 про відмову у призначенні житлової субсидії ОСОБА_1 ;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області призначити ОСОБА_1 житлову субсидію з 23.06.2025.
В обґрунтування позову зазначила, що вона є інвалідом І групи підгрупи Б та була отримувачем субсидії з 01.01.2025 по 01.05.2025 в сумі 3644,47 грн. щомісячно на відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги. Однак, з травня 2025 року відповідачем припинено виплату вказаної субсидії, оскільки сукупний середньомісячний дохід домогосподарства забезпечує можливість сплатити послугу ЖКП та СГТП самостійно, про що зазначено в рішенні №1418954825-2025-2 від 27.06.2025. Відповідно до вказаного рішення до сукупного середньомісячного доходу домогосподарства, на думку позивача, протиправно враховано дохід, отриманий у спадщину (частина житлового будинку) в розмірі 119508,83 грн.
Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження); відповідачу встановлено строк на подання відзиву.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому, заперечуючи проти позову, зазначає, що розрахунок житлової субсидії з 01.05.2025 (за заявою від 23.06.2025) проведено виходячи з сукупного доходу домогосподарства обчисленого з урахуванням вимог Порядку 632 за період з 01.07.2024 по 31.12.2024 у загальній сумі 150918,83 грн., а саме:
- пенсія ОСОБА_1 - 18228,00грн;
- дохід, отриманий у спадщину від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня споріднення (відомості, які отримані від ДПС за кодом 114) - 119508,83 грн.;
- стипендія ОСОБА_2 - 13182,00 грн.
Середньомісячний дохід домогосподарства складає 25153,14 грн. (150918,83 грн : 6 місяців), середньомісячний дохід на 1 члена домогосподарства становить 12576,57 грн.
Таким чином відповідач вважає, що рішення про не призначення позивачу житлової субсидії за заявою від 23.06.2025 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, а тому просить відмовити у задоволенні позову. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно приписів ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст.9 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування встановлюються з метою визначення державних соціальних гарантій щодо надання житлово-комунальних послуг та розмірів витрат на найм житла, управління житлом і оплату комунальних послуг, які забезпечують реалізацію конституційного права громадянина на житло. До державних соціальних нормативів, зокрема, належать: гранична норма витрат на управління житлом, оплату комунальних послуг, передбачених Законом України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від отримуваного доходу.
Умови призначення та порядок надання житлових субсидій визначено Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України 21.10.1995 №848 (далі - Положення №848).
Відповідно до п.п.3- 5 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія.
Право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
Житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1156 "Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії".
Пунктами 22, 24 Положення №848 визначено, що житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку). Житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.
До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.
Відповідно до п. 30 Положення № 848, для розрахунку житлової субсидії враховуються нараховані доходи членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пунктах 24-28 цього Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи.
Згідно п. 35 Положення, для розрахунку житлової субсидії середньомісячний сукупний дохід осіб, зазначених у пунктах 24, 25, 27 і 28 цього Положення, враховується:
за III і IV квартали попереднього календарного року - у разі, коли житлова субсидія призначається з початку неопалювального сезону;
за I і II квартали поточного календарного року - у разі, коли житлова субсидія призначається з початку опалювального сезону;
за два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням житлової субсидії, - у разі, коли житлова субсидія призначається не з початку опалювального (неопалювального) сезону.
Пунктом 43 Положення №848 визначено, що для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або тимчасовим посвідченням громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортним документом іноземця або документом, що посвідчує особу без громадянства, посвідкою на постійне/тимчасове проживання, посвідченням біженця або іншим документом, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), подає:
заяву;
декларацію;
довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом уповноваженого органу у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;
копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності);
договір наймання (оренди) житла (у разі наявності);
рішення суду ( в разі наявності);
інші документи, які не передбачені цим пунктом, але відповідно до цього Положення необхідні для розгляду питання по суті (у разі потреби).
Відповідно до п. 48 Положення № 848 під час прийому документів для призначення житлової субсидії забороняється вимагати від громадян документи, подання яких не передбачено цим Положенням.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є інвалідом І групи підгрупи Б та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області як одержувач житлової субсидії за адресою: АДРЕСА_1 .
Житлова субсидія на опалювальний сезон 2024 - 2025 призначалася позивачу відповідно до п. 25 Положення на фактично проживаючих зареєстрованих осіб.
Для призначення житлової субсидії, зокрема, з травня 2025 року, відповідно до п.35 Положення враховуються доходи за період з 01.07.2024 по 31.12.2024 у відповідності до норм Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 632 (далі – Порядок 632).
Відповідно до п. З Порядку №632 обчислення середньомісячного сукупного доходу проводиться шляхом ділення загальної суми сукупного доходу осіб за визначений законодавством період (два квартали або шість місяців) на 6, а в разі застосування суми річного сукупного доходу - на 12, якщо інше не передбачено законодавством.
Згідно до п.4 Положення 632 до середньомісячного сукупного доходу враховуються такі доходи;
- заробітна плата в розмірі, що залишається після сплати податку на доходи фізичних осіб;
- грошове забезпечення військовослужбовців;
- пенсія, щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці;
- стипендія, у тому числі із сумою її індексації, нарахованої відповідно до закону (крім соціальної стипендії, яка надається дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа);
- соціальні виплати, які призначаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), у тому числі пільги на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу;
- допомога по безробіттю, інші страхові виплати, які призначаються фондами соціального страхування;
- грошові перекази, отримані із-за кордону;
- дивіденди від цінних паперів;
- інші доходи, відомості про які отримано від ДПС і Пенсійного фонду України, а також задекларовані особою доходи, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.12.2024 ОСОБА_1 отримала в спадщину 16/100 часток у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .
При цьому, відсутні докази того, що вказане успадковане майно приносить дохід і здається в оренду.
Відповідно до підпункту 8 пункту 14 Положення №848, отримане в спадщину майно (якщо воно не приносить дохід і не здається в оренду) не впливає на отримання спадщини.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до п. 4 Положення 632 відсутні підстави для включення отриманої спадщини до середньомісячного сукупного доходу, що кореспондується з підпунктом 8 пункту 14 Порядку №848.
Тобто, розрахунок суми житлової субсидії повинен був здійснюватися з врахуванням приписів підпункту 8 пункту 14 Положення №848, а саме без урахування отриманого в спадщину майна.
Отже, судом встановлено, що відповідачем при визначенні права позивача, яка є інвалідом І групи підгрупи Б, на отримання субсидії неправомірно здійснено розрахунок сукупного середньомісячного доходу сім`ї.
Суд звертає увагу, що визначення конкретної суми середньомісячного сукупного доходу домогосподарства при обрахунку нарахування субсидії належить до дискреційних повноважень відповідача, відтак, належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27.06.2025 за №1418954825-2025-2 про відмову у призначенні житлової субсидії ОСОБА_1 в частині розрахунку розміру житлової субсидії на домогосподарство (будинок), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та, як наслідок, зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 23.06.2025 про призначення позивачу житлової субсидії, з урахуванням висновків суду.
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).
Так, Європейський Суд з прав людини (надалі по тексту також - Суд) у своєму рішенні по справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (від 9 грудня 1994 року №18390/91), вказав, що статтю 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
В рішенні "Салов проти України" (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року) Суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає до часткового задоволення.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відсутні підстави для його розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл.,10003. РНОКПП/ЄДРПОУ: 13559341) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27.06.2025 за №1418954825-2025-2 про відмову у призначенні житлової субсидії ОСОБА_1 в частині розрахунку розміру житлової субсидії на домогосподарство (будинок), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву від 23.06.2025 про призначення ОСОБА_1 житлової субсидії та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

07.05.26