ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2026  м.Дніпро Справа № 908/1391/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Джепи Ю.А. (доповідач), 
суддів: Мартинюка С.В., Соп`яненко О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання: Федорчук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області, ЄДРПОУ 44118663 (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ел. пошта zp.official@tax.gov.ua)
на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.02.2026 справі №908/1391/23 (суддя Сушко Л.М.)
про банкрутство
Кредитори:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю Навчально-Тренажерний Центр Підготовки Моряків «Аквамарин», 69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 63,
2. Головне управління ДПС у Кіровоградській області, 25006, м.Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55,
3. Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна», 65044, м. Одеса, пр-т Шевченка, 4А
Банкрут - Товариство з обмеженою відповідальністю «Гроус Фінанс», 69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 2, код ЄДРПОУ 43092702
Ліквідатор Сєдова Наталя Іванівна, вул. Сергія Зорського (до перейменування - Гагаріна) буд. 8, оф. 69, м. Запоріжжя, 69005

Представники сторін в судове засідання не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.06.2023 відкрито провадження у справі №908/1391/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Гроус Фінанс”, 69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 2, код ЄДРПОУ 43092702. 
До господарського суду Запорізької області від ГУ ДПС у Запорізькій області надійшло клопотання, у якому просить зобов`язати ліквідатора провести аналіз фінансового становища боржника на предмет наявності або відсутності ознак фіктивного банкрутства, зокрема перевірити реальність вимог кредитора; закрити рахунки, надати інформацію про рух грошових коштів по всіх банківських рахунках, ліквідаційний баланс, документи, підтверджуючі інформацію, надану у балансі (у т.ч., що підтверджують кредиторську заборгованість), результати проведеної інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, ТМЦ, коштів тощо, надати документи фінансово - господарської діяльності; надати бухгалтерську та іншу документацію контролюючому органу для проведення документальної позапланової перевірки. До отримання від ліквідатора документів та проведення перевірки працівниками ГУ ДПС у Запорізькій області, не затверджувати ліквідаційний баланс банкрута та не приймати рішення про припинення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Гроус Фінанс”.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.02.2026 у справі №908/1391/23 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, про зобов`язання ліквідатора надати фінансово-господарські та бухгалтерські документи у справі про банкрутство №908/1391/23.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Головне управління ДПС у Запорізької області, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити.
Апеляційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області обґрунтована тим, що відповідно до норм Податкового кодексу України, а також Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1588 від 09.12.2011, контролюючий орган має законні повноваження та обов`язок здійснювати документальну позапланову перевірку платника податків у разі порушення провадження у справі про банкрутство. 
Скаржник зазначає, що ТОВ «Гроус Фінанс» (код ЄДРПОУ 43092702) перебуває на податковому обліку саме у ГУ ДПС у Запорізькій області, а тому цей орган є належним контролюючим органом щодо боржника та уповноважений здійснювати податковий контроль, перевірку правильності нарахування та сплати податків, формування податкових зобов`язань і грошових вимог у справі про банкрутство №908/1391/23. 
Апелянт вказує, що на виконання вимог ПК України керівнику ТОВ «Гроус Фінанс» був направлений запит про надання документів фінансово-господарської діяльності, однак відповіді не отримано.
Крім того, на підставі пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України та п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України ГУ ДПС у Запорізькій області видало наказ про проведення документальної позапланової перевірки та здійснило виїзд за податковою адресою боржника з метою особистого вручення наказу і направлень, однак встановило відсутність підприємства та його посадових осіб за місцезнаходженням, у зв`язку з чим було складено Акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю підприємства, посадових осіб платника податків або його законних представників за податковою адресою. 
Скаржник наголошує, що законодавство не містить обмежень щодо способу вручення наказу про перевірку та не покладає на податковий орган обов`язку направляти наказ ліквідатору чи розпоряднику майна, а п.42.2 ст.42 ПК України прямо передбачає можливість особистого вручення документів платнику податків. При цьому ліквідатор, відповідно до ч.7 ст.111 Цивільного кодексу України та ст.67 Кодексу України з процедур банкрутства, зобов`язаний забезпечити податковому органу доступ до первинної бухгалтерської та фінансово-господарської документації боржника.
ДПС стверджує, що ненадання ліквідатором та боржником документів унеможливило проведення обов`язкової перевірки, передбаченої пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України, встановлення повноти нарахування та сплати податків, реальності господарських операцій, руху активів, а також можливих ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства. 
Апелянт вважає помилковим висновок Господарського суду Запорізької області про те, що у податкового органу було достатньо часу для проведення перевірки, оскільки фактична відсутність боржника за податковою адресою та ненадання документів повністю унеможливили реалізацію контрольних повноважень ДПС. 
Скаржник також посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 30.05.2023 у справі №904/5635/19 та від 04.09.2024 у справі №908/2504/22, згідно з якими податковий орган має право звертатися до суду із заявою про вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів відповідно до пп.20.1.38 п.20.1 ст.20 ПК України, а також на висновки Верховного Суду щодо необхідності забезпечення контролюючому органу можливості проведення перевірки у процедурі банкрутства з метою формування обґрунтованих грошових вимог та недопущення фіктивного банкрутства. 
Окремо скаржник наголошує, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви податкового органу, порушив принцип забезпечення балансу приватного та публічного інтересу у справах про банкрутство, не врахував правову природу процедури банкрутства як конкурсного процесу та фактично позбавив контролюючий орган можливості сформувати і заявити податкові вимоги до боржника. 
На думку апелянта, Господарський суд Запорізької області неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, безпідставно відмовив у задоволенні заяви ГУ ДПС у Запорізькій області про надання та вилучення документів фінансово-господарської діяльності боржника, що стало підставою для подання апеляційної скарги з вимогою скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.02.2026 у справі №908/1391/23.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

В межах встановлених судом процесуальних строків іншими учасниками справи не було надано відзивів на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.06.2023 відкрито провадження у справі №908/1391/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Гроус Фінанс”, 69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 2, код ЄДРПОУ 43092702. Визнані грошові вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю “Навчально-Тренажерний Центр Підготовки Моряків “Аквамарин”, 69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 63 до боржника на суму 87 140, 00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 111 000,00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Клименка Олександра Юрійовича. Зобов`язано розпорядника майна у строк до 01.08.2023 надати господарському суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку ч. 5 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, скласти реєстр вимог кредиторів та подати господарському суду реєстр вимог кредиторів до 01.08.2023. Попереднє засідання суду призначено на 01.08.2023, 12-00.
12.06.2023 за №70794 у встановленому законодавством порядку оприлюднено повідомлення про відкриття справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Гроус Фінанс”, 69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 2, код ЄДРПОУ 43092702.
Постановою господарського суду Запорізької області від 17.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю “Гроус Фінанс” визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Клименка Олександра Юрійовича.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.02.2024 року відсторонено арбітражного керуючого Клименка Олександра Юрійовича від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю “Гроус Фінанс”. Новим ліквідатором призначено арбітражного керуючого Сєдову Наталю Іванівну (свідоцтво № 496 від 09.04.2013 року, адреса: 69005, м. Запоріжжя, вул. Сергія Зорського, буд. 8, офіс 69).
До господарського суду Запорізької області від ГУ ДПС у Запорізькій області надійшло клопотання, у якому податкова просить зобов`язати ліквідатора провести аналіз фінансового становища боржника на предмет наявності або відсутності ознак фіктивного банкрутства, зокрема перевірити реальність вимог кредитора; закрити рахунки, надати інформацію про рух грошових коштів по всіх банківських рахунках, ліквідаційний баланс, документи, підтверджуючі інформацію надану у балансі (у т.ч., що підтверджують кредиторську заборгованість), результати проведеної інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, ТМЦ, коштів тощо, надати документи фінансово - господарської діяльності; надати бухгалтерську та іншу документацію контролюючому органу для проведення документальної позапланової перевірки. До отримання від ліквідатора документів та проведення перевірки працівниками ГУ ДПС у Запорізькій області, не затверджувати ліквідаційний баланс банкрута та не приймати рішення про припинення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Гроус Фінанс”.
Подане клопотання обґрунтовано наступними обставинами.
Стаття 78 ПК України визначає порядок та підстави проведення документальних позапланових перевірок. Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Товариством з обмеженою відповідальністю “Гроус Фінанс” не надано фінансової звітності та не забезпечено проведення контролюючим органом податкової перевірки, проведення якої передбачено статтею 78 ПК України.
Відсутність підприємства за юридичною адресою унеможливило проведення позапланової перевірки, передбаченої ПК України.
Таким чином, подане заявником клопотання, спрямовано на сприяння умов для проведення податкової перевірки підприємства-банкрута.

5. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, всебічно дослідивши матеріали справи, оцінюючи подані докази у сукупності та застосувавши норми податкового законодавства і законодавства у сфері банкрутства, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області. Зокрема, суд відмовив у вимогах щодо покладення на ліквідатора ТОВ «Гроус Фінанс» обов`язку вчиняти дії, спрямовані на забезпечення проведення документальної позапланової перевірки боржника, а також щодо заборони завершення ліквідаційної процедури до проведення такої перевірки контролюючим органом.
Мотивуючи прийняте рішення, місцевий господарський суд виходив із того, що положення статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) дійсно передбачають право контролюючого органу на проведення документальної позапланової перевірки у разі порушення провадження у справі про банкрутство платника податків. Разом із тим саме по собі існування визначеної законом підстави для перевірки не звільняє контролюючий орган від обов`язку дотримання встановленої ПК України процедури її призначення та проведення.
Так, відповідно до п. 78.4. ст. 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Між тим, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п. 78.4. ст. 78 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Оцінюючи надані податковим органом матеріали, суд першої інстанції встановив відсутність доказів належного направлення чи вручення арбітражному керуючому Клименку О.Ю., а в подальшому – ліквідатору Сєдовій Н.І. наказу №1289-п від 18.07.2023 про проведення документальної позапланової перевірки. Зокрема, матеріали справи не містять доказів надсилання такого наказу рекомендованим листом із повідомленням про вручення, як цього прямо вимагають положення статті 42 ПК України.
При цьому господарський суд обгрунтовано зауважив, що сам факт невиявлення боржника чи його посадових осіб за місцезнаходженням не звільняє контролюючий орган від обов`язку здійснення належного повідомлення платника податків про призначення перевірки. Висновок податкового органу про неможливість проведення перевірки був зроблений виключно за результатами одного виходу представників податкового органу 19.07.2023, без доказів повторних виходів, здійснення спроб зв`язку з боржником або арбітражним керуючим, а також без підтвердження вжиття інших передбачених законом заходів щодо організації перевірки.
Суд першої інстанції також встановив, що перевірка фактично не була розпочата у розумінні статей 78, 81 та 85 ПК України. У зв`язку з цим у боржника не виник обов`язок щодо надання документів фінансово-господарської діяльності, оскільки відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України такий обов`язок виникає лише після початку перевірки.
Окремо суд першої інстанції зазначив, що у матеріалах справи відсутній акт, складений відповідно до пункту 85.6 статті 85 ПК України, який би засвідчував факт відмови платника податків або його представника від надання документів чи допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки. Відсутність такого акту свідчить про недоведеність обставин перешкоджання проведенню перевірки з боку боржника чи арбітражного керуючого.
Наведені висновки місцевого господарського суду узгоджуються із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові Касаційного господарського суду від 30.05.2023 у справі №904/5635/19(904/9817/21), де наголошено, що відсутність належно оформленого акту про відмову у наданні документів або допуску до перевірки виключає висновок про порушення прав контролюючого органу.
Крім того, суд першої інстанції вірно звернув увагу, що на момент видання наказу №1289-п від 18.07.2023 у справі тривала процедура розпорядження майном боржника, а арбітражний керуючий Клименко О.Ю. виконував повноваження саме розпорядника майна. Відповідно до пункту 10 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника та не є особою, яка здійснює управління підприємством або володіє усією первинною фінансово-господарською документацією боржника. Отже, покладення на розпорядника майна обов`язку надати податковому органу документи фінансово-господарської діяльності суперечило б змісту його процесуального статусу.
Суд першої інстанції правомірно врахував, що визначений наказом №1289-п строк проведення перевірки – п`ять робочих днів – сплив ще до моменту звернення податкового органу із відповідним клопотанням до суду, при цьому доказів зупинення чи продовження строку перевірки відповідно до пункту 82.4 статті 82 ПК України контролюючим органом не надано.
Вирішуючи питання щодо повноважень суду у межах справи про банкрутство, місцевий господарський суд дійшов висновку, що ані положення Податкового кодексу України, ані положення Кодексу України з процедур банкрутства не наділяють господарський суд повноваженнями зобов`язувати ліквідатора надавати контролюючому органу документи для проведення перевірки, закривати банківські рахунки, надавати ліквідаційний баланс поза межами процедури затвердження звіту ліквідатора чи вчиняти інші дії, які прямо не передбачені законом.
Суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що підпункт 20.1.38 пункту 20.1 статті 20 ПК України надає податковому органу право звертатися до суду із заявою про вилучення оригіналів первинних документів лише у випадках, визначених законом, а пункт 85.5 статті 85 ПК України прямо забороняє вилучення оригіналів документів, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством. Водночас докази існування кримінального провадження щодо боржника чи звернення податкового органу із відповідними заявами до суду у матеріалах справи відсутні.
Щодо вимоги податкового органу про незатвердження ліквідаційного балансу та неприйняття рішення про завершення ліквідаційної процедури до проведення податкової перевірки, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що законодавство про банкрутство не ставить завершення ліквідаційної процедури у залежність від проведення або непроведення податкової перевірки. Відносини між контролюючим органом і платником податків регулюються спеціальними нормами ПК України та не можуть бути підставою для безпідставного затягування ліквідаційної процедури боржника.
Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду погоджується із наведеними висновками місцевого господарського суду, вважає їх такими, що ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні обставин справи, правильному застосуванні норм матеріального права та належній оцінці доказів.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання податкового органу, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Посилання апелянта на наявність у контролюючого органу права на проведення документальної позапланової перевірки саме по собі не спростовує встановлених судом порушень процедури призначення та організації такої перевірки. Право на проведення перевірки не є тотожним праву вимагати від суду примусового зобов`язання ліквідатора до вчинення дій, не передбачених Податковим кодексом України чи Кодексом України з процедур банкрутства.
Також безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо нібито ухилення ліквідатора від надання документів, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що перевірка була розпочата у встановленому законом порядку, а ліквідатору чи боржнику були належним чином вручені наказ про проведення перевірки та інші необхідні документи.
Не спростовують висновків суду першої інстанції й твердження апелянта про неможливість завершення ліквідаційної процедури без проведення податкової перевірки. Ні КУзПБ, ні ПК України не містять імперативної норми, яка б пов`язувала затвердження ліквідаційного балансу або завершення провадження у справі про банкрутство із обов`язковим проведенням перевірки контролюючим органом.
Колегія суддів також враховує, що податковий орган не був позбавлений можливості реалізувати свої контрольні повноваження у передбачений законом спосіб, однак не довів належного вчинення необхідних процесуальних дій для проведення перевірки, своєчасного звернення до ліквідатора чи застосування інших передбачених ПК України механізмів податкового контролю.
За таких обставин апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували встановлені судом першої інстанції фактичні обставини чи свідчили про неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

6. Висновки за результатами апеляційного перегляду справи

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатом апеляційного перегляду справи колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судом першої інстанції було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення - ухвали Господарського суду Запорізької області від 10.02.2026 у справі № 908/1391/23, відсутні, тому відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

7. Розподіл судових витрат

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.02.2026 справі №908/1391/23 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.02.2026 справі №908/1391/23 - залишити без змін.
3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачені ст. ст. 286-289 ГПК України

Повний текст постанови складено 13.05.2026.

Головуючий суддя Ю.А. Джепа

Судді: О.Ю. Соп`яненко

С.В. Мартинюк