Справа № 641/769/26
Провадження № 2/542/454/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

25 травня 2026 року селище Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Кашуби М.І.,
за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Нові Санжари у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в :
Представник позивача звернулася з позовом до суду в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Абекор» до відповідачки про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 49280,00 грн, судові витрати у справі.
У позовній заяві посилалася на те, що 02.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Абекор» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «Абекор» укладено електронний кредитний Договір № 1921703. 
Згідно з п.1.2. кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 27500 грн. Строк кредитування 80 днів з кінцевим терміном повернення до 19.09.2025 включно.
Відповідно до п. 2.1 вищевказаного договору кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, враховуючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , що емітована банком України. 
Згідно з п. 4.1 вищевказаного договору строк кредиту може бути продовжено за ініціативою позичальника на кількість днів, запропоновану кредитором (умови продовження строку кредиту, що пропонуються кредитором, публікуються на сайті), на підставі правочину, що укладається між сторонами. Кредитний договір та додаток №1 до договору підписано відповідачкою з використанням кваліфікованого електронного підпису одноразовим ідентифікатором «d90732».
Зазначила, що 01.08.2025 відповідачка уклала додаткову угоду до кредитного договору № 1921703 від 02.07.2025 на часткову зміну п. 1.3 договору та додатку № 1 до договору, сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитом (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 20 жовтня 2025 року.
Також, 25.08.2025 відповідачка уклала додаткову угоду до кредитного договору № 1921703 від 02.07.2025 на часткову зміну п. 1.3 договору та Додатку № 1 до договору. Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту – 13 листопада 2025 року.
ТОВ «Абекор» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальниці грошові кошти в розмірі 27500,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальниці № НОМЕР_1 .
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржниці утворилась заборгованість за Договором № 1921703 від 02.07.2025 про надання кредиту, в розмірі 49280,00 грн, що складається із: суми прострочених платежів за тілом кредиту – 27500,00 грн та суми прострочених платежів за процентами – 21 780,00 грн.
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20.03.2026 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі (а.с.60).
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15.04.2026 витребувано від АТ «Перший Український Міжнародний Банк» інформацію щодо підтвердження факту належності ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 карткового рахунку № НОМЕР_1 , а також підтвердження факту зарахування грошових коштів у розмірі 27500,00 грн від ТОВ «ФК «Абекор» на картку № НОМЕР_1 за період з 02.07.2025 по 03.07.2025.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у позовній заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення .
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи та не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала.
Ухвалою суду від 25.05.2026 вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом, 02.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Абекор» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «Абекор» укладено електронний кредитний Договір № 1921703.
Відповідно до умов кредитного договору, загальний розмір наданого кредиту складає 27500,00 грн (п. 1.2), строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до 19.09.2025 включно (1.3).
Відповідно до п.1.4 процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від умов користування кредитом та становить: базова процентна ставка – 0,9900 % в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом; основна процентна ставка – 0,99 % в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом; акційна процентна ставка, що застосовується відповідно до наступних умов: 0,3465 % в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом, крім випадку якщо позичальник скористався першою акційною ставкою або уклав додаткову угоду про продовження строку кредиту, де ця акційна ставка буде застосована до дати такого укладення(включно) (а.с.34 зворот-42). 
Згідно з п. 2.1. вищевказаного договору кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, враховуючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , що емітована банком України.
Відповідно до п. 4.1. вищевказаного договору строк кредиту може бути продовжено за ініціативою позичальника на кількість днів, запропоновану кредитором (умови продовження строку кредиту, що пропонуються кредитором, публікуються на сайті), на підставі правочину, що укладається між сторонами.
Кредитний договір та додаток №1 до договору підписано відповідачем з використанням кваліфікованого електронного підпису одноразовим ідентифікатором «d90732».
Як вбачається з додаткової угоди до Кредитного договору від 01.08.2025, сторони продовжили строк кредиту на 80 днів, з кінцевим терміном повернення кредиту 20 жовтня 2025 року (а.с. 20-21).
Відповідно до додаткової угоди до кредитного договору від 25.08.2025 ТОВ «Абекор» та ОСОБА_1 домовилися продовжити строк кредиту на 80 днів, з кінцевим терміном повернення кредиту 13 листопада 2025 року (а.с. 24-25).
Відповідно до інформації ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», видача кредиту ОСОБА_1 за кредитним договором № 1921703 відбулась 02.07.2025 за допомогою платіжної системи EasyPay на карту НОМЕР_3 у розмірі – 27 500,00 грн, платіж № 1633255785.
Згідно з повідомленням АТ "Перший Український Міжнародний Банк" № КНО-07.8.5/6945БТ від 24.04.2026, наданим на виконання ухвали суду про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 в банку випущена банківська картка № НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 ), на яку за період з 02.07.2025 по 03.07.2025 було зарахування коштів на суму 27 500,00 грн (а.с. 69).
Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачкою не надано.
Водночас, в порушення зазначених умов договору відповідачка зобов`язання за договором № 1921703 від 02.07.2025 належним чином не виконала. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачкою було проведено часткову сплату на виконання умов договору, а саме: 01.08.2025 у сумі 3130,95 грн , 25.08.2025 у сумі 6534,00 грн. Проте, станом на 13.11.2025 відповідачка має заборгованість у сумі 49280,00 грн з яких: 27500,00 грн – заборгованість за кредитом; 21780,00 грн - заборгованість по відсотках (а.с. 27-29).
Крім того, з розрахунку видно, що нарахування відсотків здійснено в межах строку договору. За акційною відсотковою ставкою – 0,3465 % до 01.08.2025 та за основною процентною ставкою – 0,99 % до 13.11.2025.
При цьому, відповідачка заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку суми заборгованості не заявляла; належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має менший розмір, ніж зазначено позивачем, не надала; власний розрахунок не надавала.
Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Таким чином, оскільки відповідачка не виконує умов кредитного договору, добровільно та у визначені строки не сплачує визначені договором платежі, позовні вимоги підлягають задоволенню.
При цьому, відповідачка у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, не скористалась своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача щодо укладення кредитного договору та розміру заборгованості.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, поданих юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позов суд задовольняє в повному обсязі, тому судові витрати покладаються на відповідачку в повному розмірі. З відповідачки на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати у розмірі 2662,40 грн.
Крім судового збору позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничну допомогу у 10 000,00 грн.
Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Абекор» під час судового розгляду справи здійснювало адвокатське бюро «Наталії Пухи» на підставі договору про надання правничої допомоги № 22122025 від 22.12.2025 (а.с. 14 зворот - 17).
Відповідно до акту приймання – передачі послуг від 30.01.2026 приймання-передачі наданих послуг від 30.01.2026, виконаних адвокатським бюро «Наталії Пухи», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Абекор» щодо стягнення кредитної заборгованості адвокатським бюро «Наталії Пухи» надано юридичні послуги ТОВ «Абекор», а саме: зустріч з клієнтом й консультація про перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, що виникла між боржником та клієнтом відповідно за кредитним договором – 2000,00 грн; написання позовної заяви, формування додатків та надсилання до суду матеріалів позовного провадження (підготовка доказів, додатків тощо) – 5000,00 грн; підготовка процесуальних документів (запитів, пояснень, відповідь на відзив, розрахунки судових витрат, клопотань тощо) – 2000,00 грн; супроводження справи у суді, моніторинг судових реєстрів щодо процесуального статусу судової справи – 1000,00 грн (а.с. 9).
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, що здійснив позивач, суд виходить з вимог ст. 133, 137, 141 ЦПК України, згідно з якими судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову суд покладає на відповідача.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданн япослуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі № 755/9215/15-ц, зроблено висновок, згідно з яким ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись положеннями статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Встановлено, що послуги адвоката, зазначені у п. 2.3 акту приймання-передачі наданих послуг є неконкретизованими, не надано доказів на виконання адвокатських запитів, здійснених адвокатом. Встановлено також, що адвокатом до суду не було подано інших процесуальних документів – відповіді на відзив, письмових пояснень, клопотань, тощо. Отже, посилання на вищеперелічені послуги адвоката, зазначені у п. 2.3 акту приймання-передачі наданих послуг є безпідставним.
Крім того, суд враховує, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 07.12.2022 по справі № 873/96/22 під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятоюстатті 129 ГПК України(а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, обумовленої договором про надання правової допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та приходить до висновку про те, що сума витрат на правову допомогу у справі, яка відповідає критеріям дійсності та реальності, а також принципам справедливості, пропорційності та верховенства права становить 3000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,–
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Абекор» (код ЄДРПОУ 39287145) заборгованість за кредитним договором № 1921703 від 02.07.2025 у розмірі 49280,00 грн (сорок дев`ять тисяч двісті вісімдесят грн 00 коп).
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Абекор» (код ЄДРПОУ 39287145) сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн сорок коп) та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн (три тисячі грн 00 коп). 
Відповідачці направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Інші учасники справи, а також відповідачка у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Абекор», місцезнаходження: вул. Костянтинівська, 75, прим. 601 А, м. Київ, 04080, код ЄДРПОУ 39287145; 
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя Новосанжарського районного суду 
Полтавської області Кашуба М.І.
Повний текст рішення складено 25.05.2026.