Справа 362/3591/26 
Провадження 3/362/1190/26 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.05.2026 року         м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Рубан Тетяна Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 15.04.2026 серії ВАД №972241 гр. ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ., внаслідок чого остання залишила своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та не повернулася. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 з`явилася та повідомила, що сама звернулась до поліції у зв`язку з тим, що донька не повернулась додому, зараз донька знайшлася, в даний час працює з психологом. 
Суд заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім іншого, ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Частина перша статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Так, відповідно до положень статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
За положеннями частин першої – третьої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина четверта статті 155 Сімейного кодексу України).
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідних умов проживання, харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
На підтвердження вини ОСОБА_1 органом поліції до складеного протоколу про адміністративне правопорушення додано:
рапорт працівника поліції від 07.04.2026, згідно з яким на службу 102 надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_1 про те, що її неповнолітня донька відмовляється їхати додому, так як її вербують працівники колцентру, які займаються шахрайськими діями;
протокол прийняття заяви від ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.04.2026, якою вона звернулась до працівників поліції по допомогу у зв`язку з неповерненням доньки додому; 
письмові пояснення ОСОБА_1 від 07.04.2026, в яких вона пояснила, що як їй стало відомо її дочка знайшла роботу в колцентрі, працівники якого на неї негативно впливають, зняли їй житло в м. Київ, у зв`язку з чим донька перестала приходити додому ночувати. На телефонні дзвінки не відповідає;
копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 ;
протокол про прийняття заяви від ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.03.2026, якою вона повідомила поліцію, що 22.03.2026 о 12:30 її неповнолітня донька ОСОБА_2 самовільно пішла з дому та до теперішнього часу не повернулась;
письмові пояснення ОСОБА_1 від 25.03.2026, якими вона повідомила, що її донька пішла з дому, по телефону повідомила, що знайшла роботу в Києві в офісі, на роботі їй знімають житло, де саме житло і яку роботу виконує, не говорить;
характеристику з місця навчання неповнолітньої ОСОБА_1 за підписом директора школи та класного керівника, з якої вбачається, що дитина навчається добре, організована, старанна, комунікабельна, дисциплінована учениця, правила поведінки завжди свідомо виконує, не схильна до протиправної поведінки, користується повагою серед учнів та вчителів; батьки цікавились навчанням та вихованням дочки, постійно відвідували класні і загальношкільні батьківські збори, співпрацюють з класним керівником.
З огляду на зазначені норми законодавства, а також суть викладеного адміністративного правопорушення та надані докази, прихожу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відносно якої складено протокол, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, оскільки не встановлено, що вона будь-яким чином ухилилась або ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї дитини.
Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що дитина навчається добре, школу відвідує, батьки цікавляться її навчанням та вихованням. Саме мати вперше звернулась до поліції через вплив на її доньку сторонніх людей (можливо, шахраїв), у зв`язку з чим донька змінила свою поведінку, не з`являється вдома.
Крім того, між діями або бездіяльністю ОСОБА_1 та діями її доньки відсутній причинно-наслідковий зв`язок.
Також матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять письмових даних про те, що порушувалось чи порушується право неповнолітньої на належне батьківське виховання, відсутні будь-які докази або відомості про те, що особа перебуває на обліку у службі у справах дітей у зв`язку з неналежними умовами проживання, виховання тощо.
Таким чином, під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено того факту, що ОСОБА_1 ухилилась або ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї доньки та є винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, та відсутня подія адміністративного правопорушення, прихожу до висновку, що провадження у справі слід закрити.
Відповідно до положень статті 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП, виноситься постанова про закриття провадження.
Керуючись статтями 9, 184, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 184 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП – за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя         Т.П. Рубан