ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
29.05.2026	Справа № 910/10391/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт Київ» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/10391/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт Київ»
до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації
про стягнення 9024501425,00 грн
Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт Київ» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (далі - відповідач) про стягнення 9024501425,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України, позивачу було завдано майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди, що згідно звіту про незалежну оцінку розміру упущеної вигоди становить 9024501425,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10391/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам строки на подачу заяв по суті спору та призначено підготовче засідання у справі.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.02.2026 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт Київ» до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про стягнення 9024501425,00 грн задоволено. Стягнуто з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт Київ» збитки (шкода) у формі упущеної вигоди у розмірі 9024501425,00 грн. Стягнуто з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 847840,00 грн.
03.03.2026 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт Київ» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/10391/25, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 114250,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2026 прийнято до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт Київ» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/10391/25 та встановлено відповідачу строк протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали на подання до суду заперечень та/або пояснень, щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт Київ» про ухвалення додаткового рішення.
Зі змісту приписів статті 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.
Приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2026 у справі №910/10391/25 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду даної справи на оплату послуг професійної правничої допомоги, оскільки представник позивача скористався своїм правом на подання таких доказів протягом 5 днів після ухвалення рішення суду в даній справі у порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.
Згідно ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У поданій заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 114250,00 грн на професійну правничу допомогу.
За приписами частин 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано копії договору про надання правової (правничої) допомоги №МА9/24 від 27.02.2024 (далі - договір), укладеного між Адвокатським бюро «Кирила Андрусенка» (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мастер-Авіа» (нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт Київ») (далі - замовник); додатку №01 до договору про надання правової (правничої) допомоги №МА9/24 від 27.02.2024; додаткової угоди №01 до договору про надання правової (правничої) допомоги №МА9/24 від 27.02.2024; актів надання правничої допомоги №09 від 08.09.2025 року на суму 66000,00 грн, №10 від 12.09.2025 року на суму 5000,00 грн, №11 від 24.10.2025 року на суму 8500,00 грн, №12 від 14.11.2025 року на суму 6250,00 грн, №13 від 19.12.2025 року на суму 6000,00 грн, №14 від 06.02.2026 року на суму 10000,00 грн, №15 від 27.02.2026 року на суму 12500,00 грн; рахунок на оплату №01 від 26.02.2026 на суму 32250,00 грн; ордеру на надання правничої допомоги, серії АІ №1995721 від 09.09.2025; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №427 від 27.01.2012.
Відповідно до пункту 1.1 договору виконавець бере на себе зобов?язання надавати правову (правничу) допомогу замовнику в справі про відшкодування шкоди, завданої збройною агресією Російської Федерації, а замовник зобов?язаний оплатити надані послуги у порядку та строки обумовлені в даному договорі.
Згідно пункту 1.2 договору за даним договором на виконавця покладаються наступні етапи надання правової допомоги (орієнтовні), зокрема, судовий розгляд в Україні (щодо відшкодування матеріальних збитків майну клієнта у наслідок бойових дій), що включає: аналіз наявних документів, які підтверджують факт нанесення пошкоджень; супроводження проведення будівельно-технічної експертизи пошкоджених приміщень, об?єктів; отримання експертного висновку щодо вартості завданої шкоди майну; підготовка позову до суду (після проведення експертиз та отриманих звітів); судовий розгляд; звернення до Кабінету Міністрів України для зарахування рішення суду в якості погашення заборгованості перед націоналізованим АТ «Сбербанк Росії» (кредитні зобов?язання на 150 млн. доларів США); вжиття інших заходів, пов?язаних із виконанням рішення українського суду.
Підпунктами 2.1.1 – 2.1.5 пункту 2.1 договору встановлено, що виконавець, на підставі звернення замовника, приймає на себе зобов`язання з надання наступної правової (правничої) допомоги: представляє у встановленому порядку інтереси замовника, в усіх органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в підприємствах, установах, організаціях не залежно від форм власності, у судах будь-якої інстанції та будь-якої юрисдикції, в органах досудового розслідування, у тому числі, але не виключно у Міністерстві оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України та його територіальних органах, управліннях, в тому числі але не виключно Головному управлінні Національної поліції у м. Києві та його територіальних управліннях, у Генеральній прокуратурі України (Офісі генерального прокурора України) та її територіальних органах, в Антикорупційному бюро України, з питань пов?язаних з предметом даного договору. Узагальнює та аналізує практику розгляду судових та інших справ. Надає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у замовника. Замовник делегує виконавцеві наступні права: представляти інтереси замовника в усіх органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в підприємствах, установах, організаціях не залежно від форм власності, перед експертними установами, в органах Державної виконавчої служби, в органах МВС України та його структурних підрозділах, в правоохоронних органах та органах прокуратури, в Антикорупційному бюро України, в тому числі в Головному управлінні Національної поліції у м. Києві, а також у судах будь-якої інстанції та будь-якої юрисдикції, в тому числі, але не виключно в Солом?янському районному суді м. Києва, Київському апеляційному суді, Господарському суді Київської області, Господарському суді міста Києва, Північному апеляційному господарському суді, Верховному Суді на всіх стадіях судового процесу з всіма процесуальними правами, що надаються стороні по справі Господарським процесуальним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кримінальним процесуальним кодексом України, у судових процесах, в тому числі право приймати участь у судових засіданнях, розробити правову позицію у справі, скласти позовну заяву, підписувати позовні заяви, заяви про перегляд рішень в апеляційній та касаційній інстанціях, підготувати позовні матеріали та подавати їх в суд, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, постанов, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування, щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, подавати будь-які заяви та клопотання, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення, постанови і ухвали суду, змінювати підставу або предмет позову, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, відмовитись від позову, визнавати позов повністю або частково, пред`явити зустрічний позов, укладати мирову угоду, користуватися іншими процесуальними правами встановленими Господарським процесуальним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кримінальним процесуальним кодексом України тощо; мати право примусового виконання судового акту, подавати виконавчий лист до виконання та відкликати його, здійснювати всі права що надаються стороні процесу при здійсненні виконавчих дій, в тому числі знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них витяги, копії. Надавати додаткові матеріали, приймати участь у виконанні виконавчих дій, під час яких подавати клопотання, подавати усні та письмові пояснення, наводити свої докази та міркування з усіх питань, що виникають у процесі виконавчого провадження, заперечувати проти клопотань, доказів та міркувань інших осіб, що приймають участь у виконавчому провадженні, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця, подавати та приймати судові документи, вносити відповідні грошові суми, в т.ч. держмито, ставити підпис, та здійснювати всі пов?язані з виконанням цього договору формальності. У відповідності до прав, визначених у п. 2.1.4 договору, виконавець: здійснює підготовку, збір доказів для написання позовної заяви з подальшим її поданням до суду; здійснює підготовку та подання до суду будь-яких процесуальних документів; бере участь у всіх судових засіданнях; отримує копії судових рішень (постанов, ухвал та ін.); у разі необхідності складає та подає до судів апеляційні та касаційні скарги; отримує виконавчі документи у разі задоволення позову, супроводжує хід виконавчого провадження.
Замовник приймає на себе наступні зобов`язання, зокрема, оплачувати витрати, необхідні для виконання його доручень (підпункт 2.3.8 пункту 2.3 договору).
Згідно пункту 3.1 договору правову (правничу) допомогу, що надається виконавцем, замовник оплачує в національній валюті України - гривні, на умовах передбачених п. 3.2. цього договору.
Пунктом 3.2 договору встановлено, що вартість послуг, що надаються виконавцем замовнику за цим договором, визначаються з урахуванням додатку №1 до договору «Вартість правничої допомоги». Фактично надані послуги фіксуються у актах надання правничої допомоги (надалі -«Акти»), які підписуються сторонами поетапно, протягом 5 (п?яти) робочих днів з моменту виконання рішення суду. Вартість наданих послуг оплачується замовником на розрахунковий рахунок виконавця, що зазначений у реквізитах даного договору, на підставі рахунку (рахунків) який (які) формуються виконавцем у відповідності з актами, наступними етапами, зокрема, при представництві інтересів замовника у суді першої інстанції - протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дня винесення рішення по суті справи, закриття провадження по справі, залишення позову без розгляду.
Даний договір укладений на строк до 31 грудня 2026 року та набирає чинності з моменту його підписання сторонами (пункт 7.1 договору).
Пунктом 1 додатку №01 до договору до договору про надання правової (правничої) допомоги №МА9/24 від 27.02.2024 (далі – додаток №01) встановлено, що на виконання умов п. 3.1 та п. 3.2 договору №МА9/24 про надання правової (правничої) допомоги від 27.02.2024 року (надалі - договір) сторони погодили вартість правничої допомоги виконавця, а саме: консультування - 2500,00 грн/год., підготовка та подання заяв по суті (позовної заяви, апеляційної скарги, касаційної скарги. відзиву на позовну заяву (апеляційну скаргу, касаційну скаргу), заперечень, ознайомлення із матеріалами справи: узагальнення судової практики із схожих правовідносин; обрання способу захисту порушеного права, написання тексту зазначених вище заяв по суті, збирання доказів, надсилання заяв по суті до суду, сторонам (учасникам процесу), тощо - 3000,00 грн/год., підготовка заяв, клопотань, запитів та інших процесуальних документів - 2500,00 грн/год., виїзд помічника адвоката (з будь яких потреб, в тому числі подання/отримання документів, тощо) - 1500,00 грн/год., виїзд адвоката (з будь яких потреб, в тому числі подання/отримання документів, тощо) - 2500,00 грн/год., участь адвоката у судовому засіданні (з урахуванням часу на проїзд та іншого фактично витраченого часу) - 4000,00 грн/год.
08.09.2025 року сторонами була підписана додаткова угода №01 до договору про надання правової (правничої) допомоги №МА9/24 від 27.02.2024 (далі – додаткова угода №01), за умовами пункту 1.1 якої сторони встановили, що враховуючи той факт, що рішенням №07/08/2025 власника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер-Авіа» від 07 серпня 2025 року змінено найменування замовника із старого найменування: «Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастер-Авіа» на нове: «Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт Київ», сторони вирішили внести зміни до преамбули договору, розділу 10 «Реквізити та підписи сторін» договору та додатку №1 до договору «Вартість правничої допомоги», а саме змінити найменування замовника із Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастер-Авіа» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт Київ».
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору про надання правової (правничої) допомоги №МА9/24 від 27.02.2024, виконавцем було надано замовнику професійну правничу допомогу на загальну суму 114250,00 грн, що підтверджується підписаними між сторонами актами надання правничої допомоги №09 від 08.09.2025 року на суму 66000,00 грн, №10 від 12.09.2025 року на суму 5000,00 грн, №11 від 24.10.2025 року на суму 8500,00 грн, №12 від 14.11.2025 року на суму 6250,00 грн, №13 від 19.12.2025 року на суму 6000,00 грн, №14 від 06.02.2026 року на суму 10000,00 грн, №15 від 27.02.2026 року на суму 12500,00 грн.
З урахуванням наданих доказів, позивач вказує про понесення витрат у розмірі 114250,00 грн за надану правничу допомогу в межах справи №910/10391/25 про стягнення з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації збитків у формі упущеної вигоди.
Судом встановлено, що Андрусенко Кирило Ігорович є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру; - погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 та постанові Верховного Суду від 30.01.2024 року у справі №904/9441/21 наголошено на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України). Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
В той же час, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).
Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Дослідивши матеріали заяви, враховуючи наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини сторін, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, ціну позову, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є цілком співмірним зі складністю справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг.
За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт Київ» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/10391/25 у повному обсязі та необхідність покладення на відповідача витрат позивача на правову допомогу у розмірі 114250,00 грн, що відповідає рівню складності даної справи та обсягу робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правової (правничої) допомоги №МА9/24 від 27.02.2024.
Керуючись статтями 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт Київ» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/10391/25 задовольнити.
2. Стягнути з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (119991, Російська Федерація, м. Москва, вул. Житня, буд. 14; останнє відоме місцезнаходження майна на території України: 03049, м. Київ, Повітрофлотський проспект, буд. 27) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт Київ» (03151, м. Київ, пр. Повітряних Сил, буд. 79; ідентифікаційний код 37053765) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 114250 (сто чотирнадцять тисяч двісті п?ятдесят) грн 00 коп.
3. Видати наказ позивачу після набрання додатковим рішенням суду законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 29.05.2026.

Суддя	Т.В. Васильченко