ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/316/26 

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участю секретаря судового засідання Шилан І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА"ІНТЕРПІДРЯД" (Закарпатська область, Ужгородський район, м.Перечин, вул.Ужгородська, 76; код ЄДРПОУ 45109838)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГефестЮА" (Київська область, Бучанський район, с.Михайлівка-Рубежівка, вул. Чубинського, буд.1, кв.22; код ЄДРПОУ 45171010)
про стягнення 415 734 грн 25 коп.

у судове засідання з`явилися:
- від позивача: не з`явився;
- від відповідача: не з`явився

Згідно з ч. 3 ст. 222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

ВСТАНОВИВ:
19 березня 2025 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС від Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА"ІНТЕРПІДРЯД" надійшов позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГефестЮА" про стягнення 415 734 грн 25 коп., з яких: 300 000 грн 00 коп. аванс, 90 000 грн. 00 коп штраф, 25 734 грн 25 коп. пеня.
Ухвалою від 24.03.2026 позовну заяву залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА"ІНТЕРПІДРЯД" строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.
Недоліки позовної заяви було усунуто в межах процесуального строку, встановленого судом.
Ухвалою від 02.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/316/26. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 12.05.2026 закрито підготовче провадження у справі № 918/316/26. Призначено справу № 918/316/26 до судового розгляду по суті.
Рішенням від 28.05.2026 позов задоволеною. Ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГефестЮА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА"ІНТЕРПІДРЯД" 300 000 грн 00 коп. авансу, 90 000 грн. 00 коп штрафу, 25 734 грн 25 коп. пені, 4 988 грн 81 коп. судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
01 червня 2026 року представник позивача звернувся через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути із відповідача 8 500 грн 00 коп. витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі.
Ухвалою від 04.06.2026 призначено до розгляду у судовому засіданні на 09.06.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА"ІНТЕРПІДРЯД" про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/316/26. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "ГефестЮА" надати свої письмові пояснення щодо поданої заяви про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у строк до початку судового засідання.
09 червня 2026 року судом встановлено, що у судове засідання учасники справи не забезпечили явку уповноважених представників.
Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Позивач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідками про доставку ухвали від 04.06.2026 до його електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.
Оскільки у відповідача відсутній електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС, про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 04.06.2026, яка направлялась на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "ГефестЮА" зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та позовній заяві, а саме: Київська область, Бучанський район, с.Михайлівка-Рубежівка, вул. Чубинського, буд.1, кв.22. 
Суд, зважаючи на послідовну позицію, що викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 № 800/547/17, Касаційного господарського суду від 07.09.2022 № 910/10569/21, від 19.12.2022 № 910/1730/22, від 01.03.2023 № 910/18543/21, від 30.03.2023 № 910/2654/22, від 06.06.2023 № 922/3604/21, від 09.11.2023 у справі № Б-39/02-09 (922/3286/21), за якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду, дійшов висновку про належне повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "ГефестЮА" про час і місце розгляду заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/316/26.
Окрім того, інформація щодо слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному веб-сайті суду в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність в учасників можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.
Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).
Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/316/26 без участі представників позивача та відповідача.
У відповідності до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Господарський суд Рівненської області 28.05.2026 ухвалив судове рішення у даній справі, згідно з яким позовні вимоги задовольнив повністю.
Представник позивача звернувся із заявою про стягнення витрат по оплаті професійної правничої допомоги у справі. Заява із доказами понесення витрат направлена через підсистему Електронний суд 01.06.2026, тобто в межах 5-ти денного процесуального строку, встановленого законом.
За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
При цьому відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, та надання цією стороною необхідних доказів або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Така заява про відшкодування (компенсацію, стягнення, розподіл) судових витрат, про намір подати докази на підтвердження витрат після ухвалення рішення в будь-якому випадку має бути подана (зроблена) до закінчення судових дебатів у справі.
При цьому перевірка поданих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом лише у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2019 у справі № 927/26/18, від 09.07.2019 у справі №922/4366/16, ухвала Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/13193/19, ухвала Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 910/16513/21).
Судом встановлено, що позивач до ухвалення рішення у справі виявив намір про подання у майбутньому доказів понесених судових витрат, а саме протягом 5 днів після ухвалення рішення у даній справі у порядку передбаченому абз. 2 ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України, та вчинив відповідну заяву безпосередньо у позовній заяві.
Отже, стороною позивача дотримано порядок, встановлений абз. 2 ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд встановив таке. 
Як вбачається із заяви, позивач просить суд стягнути на свою користь із відповідача витрати на професійну правничу допомогу, понесені при розгляді справи у розмірі 8 500 грн 00 коп.
Судом встановлено, що 20.04.2026 між адвокатом Гуком Євгеном Михайловичем (далі - адвокат) та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА"ІНТЕРПІДРЯД" (далі - клієнт) було укладено Договір № 20/04/2026 про надання правової (правничої) допомоги (далі - Договір).
Згідно з умовами розділу 1 та 2 Договору, предметом Договору є надання адвокатом правової допомоги клієнту у всіх справах, пов`язаних із захистом та відновленням його порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів. Адвокату делеговано повноваження представляти інтереси клієнта в усіх судових установах України з усіма процесуальними правами, які надані законом серед іншого позивачу, в тому числі: підписувати та подавати позови, заяви, відзиви, відповіді на відзиви, заперечення, клопотання, брати участь у судових засіданнях.
У п. 1.6. Договору визначено, що конкретний перелік необхідних послуг та вимоги до них визначаються у поданих Адвокатом замовленнях та складених ним актах виконаних робіт.
Згідно з п. 4.1. Договору розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану правову допомогу, визначається сторонами в окремій Додатковій угоді (додатку), яка є невід`ємною частиною Договору.
У п.п. 4,2., 4.4. Договору сторони обумовили між собою порядок фіксації та приймання послуг. Так, за результатами надання правової допомоги складається Акт, у якому зазначається обсяг наданих Адвокатом послуг та їх вартість. Акт вважається підписаним (погодженим), якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнт не надав письмових аргументованих заперечень.
Договір укладено на строк до 31.12.2026, але у будь-якому випадку - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.
За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.
Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.
У ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017, передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.
Судом встановлено, що між сторонами у м. Ужгород підписано додаток № 1 від 20.04.2026 до Договору № 20/04/26 про надання правової (правничої) допомоги від 20.04.2026.
Указаним Додатком № 1 Сторони погодили вичерпний Перелік юридичних послуг та їхню фіксовану вартість (діапазон вартості залежно від складності), розподіливши їх за напрямами правової допомоги: юридичні консультації, складення процесуальних та інших документів, участь у судових засіданнях, досудове врегулювання спору, написання скарг, заяв, клопотань, позовних заяв, відзивів та інші.
Судом встановлено, що 01.05.2026 між сторонами підписано Акт № 1 приймання-передачі наданих правничих послуг до Договору № 20/04/26 від 20.04.2026. Зі змісту Акта № 1 вбачається, що адвокат Гук Є.М. надав, а клієнт (Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА"ІНТЕРПІДРЯД") прийняв правничу допомогу у справі № 918/316/26 у такому обсязі та за такими цінами:
- ознайомлення з матеріалами справи - 2 500,00 грн;
- представництво інтересів у судовому засіданні (1 засідання) - 1 500,00 грн;
- очікування початку судового засідання - 1 500,00 грн.
Загальна вартість наданих та прийнятих послуг становить 5 500,00 грн.
Судом також встановлено, що 29.05.2026 між сторонами підписано Акт № 2 приймання-передачі наданих правничих послуг до Договору № 20/04/26 від 20.04.2026. Зі змісту Акта № 2 вбачається, що адвокат Гук Є.М. надав, а клієнт (Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА"ІНТЕРПІДРЯД") прийняв правничу допомогу у справі № 918/316/26, яка полягала у представництві інтересів Клієнта у двох судових засіданнях - 12.05.2026 та 28.05.2026. Вартість послуг визначена з розрахунку 1 500,00 грн за одне засідання, а загальна сума за Актом № 2 становить 3 000,00 грн.
Відсутність претензій між сторонами скріплено підписами уповноважених осіб на Актах № 1 та № 2.
Дослідивши Додаток № 1 до Договору, суд встановив, що вартість наданих робіт (послуг), які відображені в Актах № 1 та № 2, відповідає погодженим сторонами тарифам, а саме:
- ознайомлення з матеріалами справи включено до Акта № 1 у розмірі 2 500,00 грн, що входить у визначений п. 1.2.10 Додатка № 1 діапазон (від 1 500,00 до 5 000,00 грн);
- представництво інтересів у судових засіданнях (одне засідання в Акті № 1 та два засідання в Акті № 2) розраховано за фіксованою ставкою 1 500,00 грн за одне засідання, що встановлено п. 1.2.12 Додатка № 1;
- очікування початку судового засідання тривалістю понад одну годину (в Акті № 1) тарифіковано у розмірі 1 500,00 грн згідно зі спеціальним застереженням п. 1.2.12 Додатка № 1, яким передбачено погодинну оплату за час затримки суду.
Адвокат виставив для клієнта рахунки на оплату № 1 від 01.05.2026 на суму 5 500 грн 00 коп. та № 2 від 29.05.2026 на суму 3 000 грн 00 коп. Обидва рахунки, як встановлено судом, є оплаченими позивачем, про що свідчать квитанції до виконання платіжної інструкції № 66 від 04.05.2026 на суму 5 500 грн 00 коп та № 136 від 29.05.2026 на суму 3 000 грн 00 коп.
Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В матеріалах справи відсутні заперечення відповідача проти стягнення заявленої суми витрат на оплату послуг адвоката відповідача в розмірі 8 500 грн 00 коп.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява позивача, господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача з огляду на наступне.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того чи була їх сума обґрунтованою.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано сукупність доказів: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.
Частинами 1-3 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частина 3 ст.126 ГПК визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
При цьому відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Судом встановлено, що у цьому судовому провадженні інтереси позивача представляв адвокат Гук Євген Михайлович, чиї повноваження підтверджені у встановленому законом порядку, зокрема, Договором від 20.04.2026 та ордером серії АО № 1229755 від 21.04.2026, виданим на надання правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА"ІНТЕРПІДРЯД" у Господарському суді Рівненської області.
Позивачем надано усю сукупність документів, якими стверджується, що ТОВ "Будівельна група "Інтерпідряд" безпосередньо адвокатом Гуком Євгеном Михайловичем була надана правова правнича допомога у справі № 918/316/26. Документи на підтвердження витрат відображають обсяг, зміст та вартість наданих послуг у відповідності до умов Договору № 20/04/2026 від 20.04.2026 та Додатка № 1 до нього.
За змістом частин 1, 3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Як вбачається із матеріалів справи, у позовній заяві не було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. В той же час зазначено, що документальне підтвердження судових витрат позивача буде надано не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення судом.
Ухвалою від 24.03.2026 позовну заяву залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА"ІНТЕРПІДРЯД" спосіб усунення недоліків позовної заяви зокрема шляхом подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
31 березня 2026 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 3085/26 від 31.03.2026).
Господарський суд, надавши оцінку заяві про усунення недоліків позовної заяви, встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА"ІНТЕРПІДРЯД" надало попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, котрий складається із сум судового збору.
Тобто позивач фактично повідомив суд, що інших витрат не буде.
Господарський суд Рівненської області 28.05.2025 ухвалив судове рішення у даній справі, згідно з яким позовні вимоги задовольнив повністю.
Суд виснує, що заявлена до стягнення сума 8 500,00 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає компенсації, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно з висновками п. 6.2. Великої Палати Верховного Суду викладеними у постанові від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18, з огляду на те, що під час розгляду справи в суді позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, Суд відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат.
При цьому суд враховує, що застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників, а сторона не позбавлена права доводити розмір фактично понесених витрат під час розгляду спору. Подібний висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.10.2024 у справі № 922/2826/23, від 19.06.2024 у справі № 910/14962/21.
Суд враховує, що застосування приписів ч. 2 ст. 124 ГПК України є правом, а не обов`язком суду.
Отже, неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат на правничу допомогу не є абсолютною та безумовною підставою для відмови у їх відшкодуванні, якщо факт понесення таких витрат повністю доведений матеріалами справи, а інша сторона не заявила вмотивованих заперечень проти їхнього сумірного розміру.
Суд виснує, що обов`язок з відшкодування судових витрат (у тому числі на професійну правничу допомогу) за загальним правилом покладається на сторону, яка своїми неправомірними діями чи бездіяльністю зумовила виникнення спору та змусила іншого учасника звернутися до суду за захистом.
ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА "ІНТЕРПІДРЯД"» довело обґрунтованість своїх позовних вимог, що підтверджено рішенням Господарського суду Рівненської області від 28.05.2026 про задоволення позову. Відтак, покладення фінансового тягаря на позивача за умови доведеності порушення його прав з боку відповідача суперечило б засадам справедливості.
Відповідач у справі не скористався своїм процесуальним правом та не подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, як і не заявив жодних заперечень проти суми 8 500,00 грн.
Судом встановлено, що витрати позивача у розмірі 8 500,00 грн є реальними, необхідними та документально підтвердженими належними доказами (Договором, Додатком № 1, Актами № 1 та № 2).
При цьому суд враховує, що позовну заяву у цій справі було подано позивачем 18.03.2026, тоді як Договір № 20/04/2026 та Додаток № 1 до нього підписані сторонами через місяць - 20.04.2026. Отже, правовідносини між позивачем та адвокатом Гуком Є.М. щодо надання професійної правничої допомоги у справі № 918/316/26 виникли після відкриття провадження у справі, а відтак не могли бути відображені позивачем у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат на момент звернення до суду з позовом (18.03.2026), а також на стадії виконання ухвали про залишення позову без руху від 24.03.2026, коли 31.03.2026 подавалася заява про усунення недоліків.
Законодавство не обмежує право учасника справи на будь-якій стадії судового процесу укласти договір про надання правничої допомоги та скористатися своїм конституційним правом на професійний захист.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа “Гімайдуліна і інші проти України” від 10.12.2009, справа “Баришевський проти України” від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: “East/West Alliance Limited” проти України” від 02.06.2014 (заява N19336/04), за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; “Ла-вентс проти Латвії” від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18.
Судом встановлено, що позивачем підтверджено розмір витрат на правову допомогу на суму 8 500 грн 00 коп.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, заявлені позивачем у справі відповідають таким критеріям як дійсність, обґрунтованість та розумність, співмірність до ціни позову, а також зі складністю справи.
Спір у даній справі є майновим, що виник у зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору субпідряду № 31-10-2025 від 31.10.2025. У цій справі адвокатом Гуком Є.М. було здійснено представництво інтересів Клієнта у трьох судових засіданнях (28.04.2026, 12.05.2026 та 28.05.2026).
За сталою правовою позицією Верховного Суду участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому одночасно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні та у зворотному напрямку, на очікування початку судового засідання та безпосередню участь у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації разом з іншими витратами. Таки висновки Верховного Суду викладені у постанові від 01 грудня 2021 року у справі №641/7612/16-ц, від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19, від 20 липня 2021 року у справі №922/2604/20, від 29 вересня 2022 року у справі №910/10334/21, від 18 травня 2022 року у справі №910/4268/21.
Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У п. 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову.
Надавши оцінку усім доданим до заяви доказам з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, зокрема, критеріям розумності, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є покладення всього розміру витрат (пропорційно задоволеним позовним вимогам) на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем, на відповідача.
Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
Згідно з ст. ст. 126, 129 ГПК України - стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує за рахунок іншої сторони витрати на професійну правничу допомогу.
Таким чином, 8 500 грн 00 коп. судових витрат позивача на професійну (правничу) допомогу покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 202, 222, 221, 244 ГПК України, суд 

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА"ІНТЕРПІДРЯД" про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/316/26 - задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГефестЮА" (Київська область, Бучанський район, с.Михайлівка-Рубежівка, вул. Чубинського, буд.1, кв.22; код ЄДРПОУ 45171010) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА"ІНТЕРПІДРЯД" (Закарпатська область, Ужгородський район, м.Перечин, вул.Ужгородська, 76; код ЄДРПОУ 45109838) 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 коп. витрат на професійну (правничу) допомогу.
3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).
Повне додаткове рішення складене та підписане суддею "15" червня 2026 року.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя   І.О. Пашкевич