Справа № 523/102/26
Провадження №2/523/372/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" червня 2026 р. Пересипський районний суд міста Одеси в складі 
головуючого судді Сувертак І.В.
при секретарі Мельніченко Г. О.
розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом 
ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дружини,
За участю: позивачки ОСОБА_1 і її представника адв. Губської Х.Ю., відповідача ОСОБА_2 і його представника адв. Голоденко Л.О.
Установив:
Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3 трьох років. 
Свої вимоги мотивує тим, що 19 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб.
Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На сьогоднішній день наші шлюбні стосунки між сторонами припинені, вони проживають окремо.
ОСОБА_1 на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно не працює.
Позивачка звернулась до суду 31 грудня 2025 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.
Ухвалою судді Пересипського районного суду м.Одеси Сувертак І. В. від 21 січня 2026 року, було прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 19.20).
Стороною відповідача – адвокатом Голоденко Л. О. 09 березня 2026 року подано відзив на позовну заяву. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову, оскільки на його думку у позивача не має реальної матеріальної потреби в отриманні коштів та стягнення аліментів на її утримання призведе до несправедливого дисбалансу матеріального становища сторін. Відповідач отримує заробітну плату в районі 30 тисяч гривень, сплачує аліменти на утримання двох дітей у розмірі 10-12 тисяч гривень, тому на думку відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню. Також відповідач зазначив, що він хворіє, в доказ чого долучив медичні документи (а.с. 22-31,42-45).
Стороною позивача – адвокатом Губською Х. Ю. 17 березня 2026 року надано відповідь на відзив. Як зазначила сторона позивача, ОСОБА_1 не має можливості працювати, оскільки здійснює постійних догляд за спільними малолітніми дітьми. Позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с. 71-75).
Стороною відповідача 23 березня 2026 року надано заперечення (на відповідь на відзив) (а.с. 104-109).
Позивач та її представник – адвокат Губська Х. Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. 
Відповідач та його представник – адвокат Голоденко Л. О. в судовому засіданні позовні вимоги просили залишити без задоволення. 
З`ясував обставини справи, вислухав сторони та їх представників, дослідив та проаналізував матеріали справи, уважно оцінивши докази надані сторонами по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Суд встановив, що 19 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб.
В даному шлюбі народились діти : ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідач сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, згідно судового наказу по справі №523/104/26 від 19 січня 2026 року. (а.с. 48).
Доказів наявності заборгованості по аліментам на утримання дітей матеріали справи не містять.
Згідно договору оренди квартири від 23.02.2026р. ,відповідач сплачує за оренду квартири в місяць 10000,00 гривень (а.с. 46).
Позивачка перебуває у відпустці по догляду за молодшою донькою ОСОБА_3 .
Позивачка звернулась до суду 31 грудня 2025 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.
У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. 
Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. 
У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно з частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Крім того, частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Як вбачається із вказаних норм закону спосіб стягнення аліментів визначається судом за вибором позивача, на утримання дитини, з якою вказана особа проживає.
Згідно із частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
В силу ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.
При цьому відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. 
Як встановлює ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.
Відповідно до вимог статті 84 СК України «Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років».
ОСОБА_2 на час звернення до суду ніде не працювала, оскільки перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною та не має можливості матеріально забезпечити ні себе, ні дітей - доньок, які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні, у зв`язку з чим має право на стягнення аліментів на своє утримання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення заявлених вимог та присудження з відповідача аліментів у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку щомісячно на утримання позивачки до досягнення донькою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно, починаючи з 31 грудня 2025 року. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. 
Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.
Керуючись ст.ст. 3, 4-7,1-13,17-18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 сімейного Кодексу України, суд,
Вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дружини – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , аліменти на її утримання, у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 31 грудня 2025 року та до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , судовий збір в дохід держави в сумі 1211 гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст судового рішення складено та підписано 30 червня 2026 року.

Суддя