Справа № 452/4663/25    Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С. 
Провадження № 33/811/1143/26    Доповідач: Маліновська О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська О.В., вирішуючи питання про прийняття до розгляду апеляційної скарги представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – адвоката Кінаша Дмитра Вадимовича на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 лютого 2026 року,

встановив:
постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 лютого 2026 року, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000(однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Встановлено ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу - 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови. У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк,постановлено стягнути з ОСОБА_1 в порядку примусового виконання цієї постанови в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в розмірі 665,60 гривень.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 5 грудня 2025 року о 18.30год в по вул. Шевченка в м. Самбір с Львівської області, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із оскаржуваною постановою адвокат Кінаш Д.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі.
В обґрунтування поважності причин пропуску на апеляційне оскарження стверджує, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи щодо нього, не був присутній під час проголошення оскаржуваної постанови та копія такої йому не вручалась, а представник ОСОБА_1 – адвокат Кінаш Д.В. отримав копію оскаржуваної постанови лиш е 19 червня 2026 року.
Вивчивши матеріали справи апеляційний суд приходить до наступного.
За змістом ч.2 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.
Відповідно до згаданої норми закону апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Днем винесення оскаржуваної постанови є 23 лютого 2026 року (а.с.11-12). 
Відповідно останнім днем для подання апеляційної скарги у цій справі було 03 листопада 2025 року з урахуванням того, що 04 березня 2026 року.
Апеляційну скаргу представником ОСОБА_1 – адвокатом Кінашем Д.В. подано більш, як через три місяці, а саме - 22 червня 2025 року.
Хоча, представник стверджує, що матеріали справи не містять доказів належного повідомлення особи, що при тягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про судове засідання, яке мало місце 23 лютого 2026 року, проте у матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.10). 
Так, із сайту АТ «Укрпошта» на номером відправлення R 067090110796 , наявним на цьому рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення судом встановлено, що 04 лютого 2026 року – судова повістка вручена одержувачу ОСОБА_1 (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html?barcode=067090110796).
Отже, причини пропуску строку апеляційного оскарження, на які посилається адвокат Кінаш Д.В. не є обґрунтованими, не узгоджуються із матеріалами справи та не можуть визнаватися поважними. 
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).
Приходжу до переконання, що, особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження.
Відтак вважаю, що причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, на які посилається адвокат Кінаш Д.В. не є поважними, а тому приходжу до висновку, що слід відмовити в поновленні такого строку, з поверненням апеляційної скарги.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:

у задоволенні клопотання адвоката Кінаша Дмитра Вадимовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1  – відмовити.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА