ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
02.06.2026	Справа № 910/599/26	
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи
за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" 
про стягнення 368 215,38 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військова частина НОМЕР_1 Національно гвардії України звернулась до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" про стягнення 368 215,38 грн
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором № 195/ВОЗ-2025 від 25.04.2025, в частині строків поставки товару.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2026 матеріали справи № 910/599/26 за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національно гвардії України про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" 368 215,38 грн з яких: пеня у розмірі 238 855,38 грн; штраф у розмірі 129 360,00 грн - передано за підсудністю до Господарського суду Полтавської області.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.03.2026 передано позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСІЛАЙН" заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням умов договору №195/ВОЗ-2025 від 25.04.2025 року у розмірі 368 215,38 грн - за підсудністю до Господарського суду міста Києва.
30.03.2026 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи №910/599/26 між суддями, справу передано на розгляд судді Грєхової О.А., що відображено у витязі з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2026.
За приписами частини 6 статті 31 Господарського процесуального кодексу України спори між судами щодо підсудності не допускаються.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.
Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.04.2026 була направлена судом до електронного кабінету відповідача та отримана відповідачем 06.04.2026, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про доставку електронного листа.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Зважаючи на те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України та частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва 

ВСТАНОВИВ: 

25 квітня 2025 року між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Максілайн» (далі - постачальник, відповідач) укладено Договір № 195/ ВОЗ-2025 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1), а замовник прийняти і оплатити такі товари.
Найменування та кількість товару зазначена в Додатку № 1до цього Договору. Код ДК 021:2015:15130000-8 М`ясопродукти (п. 1.2 Договору).
Відповідно до п. 2.1 Договору якість товару, що поставляється постачальником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ДСТУ 4607:2006 та Технічному опису (Додаток № 2 до Договору).
Товар, який постачальник зобов`язується передати замовнику, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі замовнику, а також протягом строку його придатності. Разом з товаром постачальник повинен передати замовнику документи, які визначені пунктом 6.5 Договору.
Пакування товару, повинне відповідати діючим стандартам, технічним умовам та забезпечувати зберігання споживацьких властивостей товару під час його транспортування та зберігання.
Маркування товару повинно відповідати Закону України «Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів» від 06.12.2018 № 2639-VIII та Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 № 771/97-ВР.
Строк придатності товару, згідно з п. 2.2 Договору, повинен відповідати строку, визначеному у ДСТУ 4607:2006 та Технічному опису (Додаток № 2 до Договору) на цей вид товару і повинен складати не менше 22 місяців від терміну зберігання товару з дня поставки його на склад замовника (товароодержувача).
Ціна Договору складає 1 848 000,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 308 000,00 грн (п. 4.1 Договору).
За умовами п. 5.1 Договору розрахунки за товар, що поставляється без порушень строків або вимог щодо якості або тари або упаковки або маркування, замовником проводяться шляхом оплати за фактично поставлену кількість товару (партію товару) з відстрочкою платежу до 30 календарних днів або до 10 календарних днів у випадку поставки продовольчого товару вітчизняного виробництва (згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України № 19.06.2023 № 650 «Про врегулювання цін на окремі види продовольчих товарів та забезпечення стабільної роботи виробників продовольства в умовах воєнного стану»), з дати прийняття товару на склад замовника та/або на склади військових частин Національної гвардії України (товароодержувачів), факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб постачальника та замовника (товароодержувача) на відповідній видатковій накладній.
Відповідно до п. 6.1 Договору дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці замовника, яка вручається під особистий підпис постачальнику (представнику постачальника).
Не пізніше 5 числа кожного місяця або в інші дні за викликом замовника по телефону постачальник (представник постачальника) прибуває до замовника для отримання письмової заявки. У разі не прибуття вищезазначених осіб, вона надсилається постачальнику рекомендованим листом або цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу постачальника, зазначену в розділі 15 цього Договору. У разі надсилання заявки засобами поштового зв`язку вона вважається врученою постачальнику з дня отримання замовником фіскального чеку про сплату поштового відправлення.
У заяві зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару.
У випадку корегування інформації яка зазначена у заявці, замовник має право здій1снити таке корегування засобами телефонного зв`язку з обов`язковим письмовим підтвердження в подальшому. В разі відсутності письмового підтвердження таке корегування вважається недійсним.
Згідно з п. 6.2 Договору передача (приймання-дача) товару здійснюється: в пунктах відвантаження військових частин Національної гвардії України (товароодержувачі), розташованих у Київській області. Військові частини будуть визначені заявкою замовника згідно планів-графіків поставко Головного управління Національної гвардії України. Місця поставок можуть бути змінені з урахуванням потреби Національної гвардії України.
У разі відсутності у замовника та/або товароодержувача складських приміщень для зберігання товару замовник та/або товароодержувач може укласти договір про тимчасове зберігання товару, відповідно до якого приймання товару може здійснюватися в місцях відповідального зберігання товару.
Поставка товару здійснюється постачальником власними силами та засобами (п. 6.3 Договору).
У пункті 6.7 Договору узгоджено, що право власності на товар переходить від постачальника до замовника (товароодержувача) після прийняття товару на склад замовника (товароодержувача), факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб постачальника та замовника (товароодержувача) на відповідній видатковій накладній. Датою прийняття товару замовником (товароодержувачем) вважається дата. Вказана уповноваженою особою замовника (товароодержувача) на видатковій накладній.
Згідно з п. 7.3.2 Договору постачальник зобов`язаний поставку товару у строки та на умовах, передбачених цим Договором.
У відповідності до п. 8.3 Договору за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці замовника, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від цього Договору в повному обсязі.
Відповідно до пунктів 8.8 та 8.9 Договору строк позовної давності три роки застосовується для вимог про стягнення з постачальника штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня).
Сторони домовились, що за прострочення виконання постачальником зобов`язань за Договором, нарахування штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня) припиняється через рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Додатком № 1 до Договору сторонами узгоджено Специфікацію на поставку 20000 кг консерви м`ясорослинної «Каша рисова з яловичиною» на суму 1 848 000,00 грн зі строком поставки до 30.06.2025.
30 травня 2025 року ТОВ «Максілайн» отримано Заявку позивача на поставку консерви м`ясорослинної «Каша рисова з яловичиною»; од. виміру кг; кількість товару 20000; дата поставки товару товароодержувачу 25.06.2025.
На виконання умов Договору відповідачем поставлено позивачу товар вартістю 1 848 000,00 грн згідно видаткових накладних № МЛ-0000474/3078 від 07.10.2025 на суму 461 960,73 грн та № МЛ-0000514/3078 від 11.11.2025 на суму 1 386 039,27 грн.
20 листопада 2025 року позивач звернувся до відповідача із Претензією № 78/1/5/1-5884-2025 від 18.11.2025 про сплату пені та штрафу у загальному розмірі 368 215,38 грн за порушення строку поставки, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.
Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що граничним строком здійснення поставки товару за Договором є 25.06.2025, натомість відповідачем порушено означений строк, в зв`язку з чим, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 238 855,38 грн та штраф у розмірі 129 360,00 грн.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.
Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до п. 6.1 Договору дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці замовника, яка вручається під особистий підпис постачальнику (представнику постачальника).
Додатком № 1 до Договору сторонами узгоджено Специфікацію на поставку 20000 кг консерви м`ясорослинної «Каша рисова з яловичиною» на суму 1 848 000,00 грн зі строком поставки до 30.06.2025.
30 травня 2025 року ТОВ «Максілайн» отримано Заявку позивача на поставку консерви м`ясорослинної «Каша рисова з яловичиною»; од. виміру кг; кількість товару 20000; дата поставки товару товароодержувачу 25.06.2025.
Отже, враховуючи отримання представником відповідача Заявки зі строком поставки до 25.06.2025, відповідач зобов`язаний був поставити товар на суму 1 848 000,00 грн в означений строк.
У пункті 6.7 Договору узгоджено, що право власності на товар переходить від постачальника до замовника (товароодержувача) після прийняття товару на склад замовника (товароодержувача), факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб постачальника та замовника (товароодержувача) на відповідній видатковій накладній. Датою прийняття товару замовником (товароодержувачем) вважається дата. Вказана уповноваженою особою замовника (товароодержувача) на видатковій накладній.
На виконання умов Договору відповідачем поставлено позивачу товар вартістю 1 848 000,00 грн згідно видаткових накладних № МЛ-0000474/3078 від 07.10.2025 на суму 461 960,73 грн та № МЛ-0000514/3078 від 11.11.2025 на суму 1 386 039,27 грн.
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушено взяті на себе зобов`язання в частині поставки товару на суму 1 848 000,00 грн у строк до 25.06.2025, що відповідачем не заперечено.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
У відповідності до п. 8.3 Договору за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці замовника, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від цього Договору в повному обсязі.
Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Здійснивши перерахунок заявленого до стягнення розміру пені, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 238 855,38 грн
В свою чергу, оскільки відповідачем порушено строк поставки товару на понад 30 календарних днів, вимоги про стягнення з відповідача штрафу на підставі п. 8.3 Договору є також обґрунтованими, а відтак з урахуванням здійсненого судом перерахунку, стягненню з відповідача підлягає штраф у розмірі 129 360,00 грн.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлені до стягнення суми.
За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Максілайн» (04205, м. Київ, проспект Оболонський, будинок 23а; ідентифікаційний код: 45221291) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) пеню у розмірі 238 855 (двісті тридцять вісім тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) грн 38 коп., штраф у розмірі 129 360 (сто двадцять дев`ять тисяч триста шістдесят) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 418 (чотири тисячі чотириста вісімнадцять) грн 59 коп. 
3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено: 02.06.2026

Суддя О.А. Грєхова