ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/15358/25
провадження № 2/753/571/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., 
за участю:
секретаря судового засідання Шепко А.А., 
представника позивача - адвоката Самаріна А.С., 
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстарлайн Інкорпорейтед» 
до ОСОБА_1 
про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця,
У С Т А Н О В И В:
17,07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрстарлайн Інкорпорейтед» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця у розмірі 46 500,00 грн. 
Зазначає, що 17.10.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрстарлайн Інкорпорейтед» було перераховано на користь до громадянки України ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 43 000 гривень, з вказівкою в графі призначення платежу «перерахування коштів згідно договору позички № 1 від 17.10.2018 року».
03.06.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрстарлайн Інкорпорейтед» було перераховано на користь до громадянки України ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 3500 гривень, з вказівкою в графі призначення платежу «перерахування коштів згідно договору позички».
За правилами статті 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу належить вчиняти у письмовій формі. 
Всупереч вказаній нормі між Позивачем та ОСОБА_2 не було укладено договору позички/позики у письмовій формі; предмет договору, порядок та строки повернення коштів сторонами договору у письмовій формі визначені не були; тобто з юридичної точки зору такий усний договір позички/позики є неукладеним, а жодного іншого правочину, по якому Позивач повинен був сплачувати ОСОБА_2 кошти не існує. Фактично, грошові кошти в розмірі 46 500 грн. були перераховані ОСОБА_2 помилково та без наміру на настання цивільно-правових зобов`язань. 
Пояснюється ця помилка тим, що ОСОБА_2 працювала на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Укрстарлайн Інкорпорейтед» на посаді директора Київської філії № 1, і у бухгалтера позивача були її банківські реквізити для здійснення платежу. Внаслідок механічної помилки допущеної при наборі в Клієнтбанку чергового платежу бухгалтером було неправильно введено данні отримувача коштів, внаслідок чого грошові кошти в розмірі 46 500 грн. було відправлено на користь неналежного отримувача.
Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивач добровільно перераховував кошти, а підстави для застосування положень статті 1212 ЦК України відсутні.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
ОСОБА_2 з 19.07.2018 прийнята на роботу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Укрстарлайн Інкорпорейтед» на посаду директора Київської філії № 1 (а.с. 27-38). 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрстарлайн Інкорпорейтед» двічі перерахувало ОСОБА_2 грошові кошти, а саме (а.с. 24, 25):
Платіжна інструкція № 175 від 17.10.2018 підтверджує перерахування суми 43 000,00 грн.
Призначення платежу у вказаній інструкції містить текст: «ПЕРАРАХУВАННЯ КОШТІВ ЗГІДНО ДОГОВОРУ ПОЗИЧКИ 1 ВІД 17.10.2018 РОКУ. БЕЗ ПДВ.».
Платіжна інструкція № 361 від 03.06.2019 підтверджує перерахування суми 3500,00 грн.
Призначення платежу у цій інструкції містить текст: «ПЕРАРАХУВАННЯ КОШТІВ ЗГІДНО ДОГОВОРУ ПОЗИЧКИ. ПДФО ТА ВЗ НЕ ПЕРЕДБАЧЕНІ.».
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , який прийняв спадщину.
Мотиви та норми права, з яких виходить суд.
Позивач обґрунтовує вимоги тим, що грошові кошти були перераховані спадкодавиці відповідача помилково, без наміру на настання цивільно-правових зобов`язань. Позивач просить стягнути кошти як безпідставно набуте майно згідно з нормами статті 1212 ЦК України.
Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно (частина перша статті 1212 ЦК України).
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Згідно із частинами першою та четвертою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до законодавчого визначення правочином є, перш за все, вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.
Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.
Поняття договору позики визначено статтею 1046 ЦК України, згідно з якою за цим договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.
Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).
Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд враховує висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.05.2026 у справі № 306/725/24. Згідно з яким: «Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі».
Позивач стверджує, що між Позивачем та ОСОБА_2 не було укладено договору позички/позики у письмовій формі; предмет договору, порядок та строки повернення коштів сторонами договору у письмовій формі визначені не були; тобто з юридичної точки зору такий усний договір позички/позики є неукладеним, а жодного іншого правочину, по якому Позивач повинен був сплачувати ОСОБА_2 кошти не існує. Фактично, грошові кошти в розмірі 46 500 грн. були перераховані ОСОБА_2 помилково та без наміру на настання цивільно-правових зобов`язань. 
Тому тягар доведення твердження про відсутність договірних відносин (позички) між ОСОБА_2 (спадкодавицею відповідача) та позивачем покладається саме на позивача.
Згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання
У цій справі Суд, оцінивши наявні докази, вважає, що факт перерахування бухгалтером Позивача ДВІЧІ: 17.10.2018 - у розмірі 43 000,00 грн та 03.06.2019 - у розмірі 3 500,00 грн, з призначенням платежу у обох платіжних інструкціях: «ПЕРАРАХУВАННЯ КОШТІВ ЗГІДНО ДОГОВОРУ ПОЗИЧКИ» за критерієм вірогідності не підтверджує доводи Позивача про помилковість перерахування коштів на ріхунок ОСОБА_2 . 
Отже, Факт укладення договору позики грошових коштів (як назвали його сторони «позички») підтверджується тим, що позивач двічі перерахував грошові кошти ОСОБА_2 . Цей договір згідно з частиною другою статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, - договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. У цій справі факт укладення договорів «позички» між позивачем і ОСОБА_2 підтвержується банківськими платіжними інструкціями від 17.10.2018 та від 03.06.2019.
Позивач не довів відсутність договірних відносин між спадкодавицею відповідача - ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрстарлайн Інкорпорейтед», оскеільки у платіжних інструкціях позивач самостійно і чітко визначив призначення платежів як перерахування коштів згідно з договором позички.
Суд також бере до уваги особливості цієї справи, відповідно до яких спадкоємцю невідомо, яким чином відбувалося виконання договору за життя спадкодавиці. 
Враховуючи конкретні обставини цієї справи, а саме - що перерахування Позивачем коштів на рахунок ОСОБА_2 відбулося 17.10.2018 та від 03.06.2019, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за її життя Позивач не вимагав від неї повернення цих коштів, а предявив вимогу 17.07.2025, до її спадкоємця, який не володіє і не зобовязаний володіти інформацією щодо обставин укладення, умов цих договорів позички та їх можливого виконання сторонами, Суд вважає, що наданих Позивачем доказів недостатньо для висновку про те, що між спадкодавицею відповідача і позивачем були відсутні договірні відносини.
Договірний характер правовідносин між спадкодавицею відповідача і позивачем виключає можливість застосування до них положень статті 1212 ЦК України.
За таких обставин суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмовляє у задоволенні позову повністю.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у позові відмовлено, витрати зі сплати судового збору залишаються за позивачем.
Керуючись нормами ст. 2, 5, 12, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстарлайн Інкорпорейтед» до ОСОБА_1 про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРСТАРЛАЙН ІНКОРПОРЕЙТЕД" ел. пошта ceo@ukrstarline.ua тел. +38 056 784 7576 адреса Україна, 53201, Дніпропетровська обл., Нікопольський р-н, місто Нікополь, пр.Трубників, будинок 91, офіс 220 ЄДРПОУ 39494769.
Відповідач ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено та підписано 28.05.2026.

Суддя В.М. Маркєлова