Справа № 211/4436/25
Провадження № 2/211/243/26

РІШЕННЯ
іменем України

17 червня 2026 року м. Кривий Ріг
Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Лебеженка В.О.,
за участю:
секретаря судового засідання Строганової Е.О.,
представника позивача Бібленко Ю.Г.,
представника відповідача Ніколенка М.Є. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

Директор ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я.Я., 29.04.2025 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» кредитну заборгованість у загальному розмірі 39 214 грн. 53 коп., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000 грн. 00 коп.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 у різний час уклала декілька кредитних договорів, а саме: 01.04.2021 року за №2109147933720 з ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», та 28.01.2021 року за №555139022773 з ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ». Вказані договори укладені позичальником онлайн відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», з використанням одноразового пароля, що прирівнюється до підписання договору у паперовому вигляді власноручним підписом, з попереднім оформленням позичальником на офіційному сайті товариств у мережі Інтернет заявок на отримання кредиту.
За умовами кредитного договору від 01.04.2021 року за №2109147933720, ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» перерахувало позичальникові кредитні кошти на вказаний нею картковий рахунок у розмірі 1 900 грн. 00 коп. на умовах строковості, платності, зворотності. Граничний строк кредитування (строк дії договору) - 1 рік. Проценти за користування кредитом розраховуються відповідно до п.1.4 договору від суми кредиту за кожен день користування («процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у такому розмірі: 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується за 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «а» договору; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується за 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «б» договору; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується за 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «в» договору; тип процентної ставки - фіксована. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» виконало належним чином, перерахувавши на вказаний ОСОБА_2 номер рахунку кредитні кошти в сумі 1 900 грн. 00 коп. за кредитним договором від 01.04.2021 року за №2109147933720. Однак, протягом обумовленого договором строку позичальник не виконала належним чином кредитні зобов`язання в частині погашення заборгованості, чим допустила утворення заборгованості у загальному розмірі 33 137 грн. 33 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 1 900 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 31 237 грн. 33 коп. 
За умовами договору від 28.01.2021 року за №555139022773, ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» надало позичальникові ОСОБА_2 кредит в розмірі 4 000 грн. 00 коп. Відповідно до п.п.1.1.1 договору, сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання позичальником умов договору та становить: 1.1.1.1 Знижена процентна ставка, фіксована 365% річних від суми позики у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Також, п.п.1.1.1.2. договору передбачена стандартна процента ставка, фіксована 950% річних від сум суми позики застосовується: у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п.1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» виконало належним чином, перерахувавши на вказаний ОСОБА_2 номер рахунку кредитні кошти в сумі 4 000 грн. 00 коп. за кредитним договором від 28.01.2021 року за №555139022773. Однак, позичальник не виконувала належним чином кредитні зобов`язання в частині погашення заборгованості, чим допустила утворення заборгованості у загальному розмірі 6 077 грн. 20 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 4 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 2 077 грн. 20 коп.
Загальний розмір заборгованості по поверненню коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами у ОСОБА_2 склав 39 214 грн. 53 коп.
При цьому, 01.12.2021 року між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір №1-12 відступлення права вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором від 01.04.2021 року за №2109147933720, укладеним із ОСОБА_2 . У подальшому, 10.03.2023 року було укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором від 01.04.2021 року за №2109147933720, укладеним із ОСОБА_2 . У подальшому, 18.02.2025 року було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором від 01.04.2021 року за №2109147933720, укладеним із ОСОБА_2 .
Крім того, 18.12.2023 року між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір №18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором від 28.01.2021 року за №555139022773, укладеним із ОСОБА_2 .
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договорами від 01.04.2021 року за №2109147933720 та від 28.01.2021 року за №555139022773. Тобто, позичальник ОСОБА_2 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитними договорами перед новим кредитором ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами. Оскільки відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» як дійсного кредитора, позивач звернувся до суду.
Ухвалою суду від 21.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження (а.с. 70).
Ухвалами суду від 25.09.2025 року, 23.12.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів із поновленням строку на подання клопотання (а.с. 146-147, 167-168).

Частково не погоджуючись з пред`явленими вимогами, представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Ніколенко М.Є через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав відзив на позов. Свої заперечення мотивував тим, що позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» відповідач не визнає, оскільки вважає їх такими, що не відповідають дійсності, не ґрунтуються на фактичних обставинах та нормах чинного законодавства України. Зауважив, що розрахунок заборгованості позивача здійснений з порушенням вимог діючого законодавства та висновків Верховного Суду України в частині нарахованих процентів за користування кредитними коштами після закінчення терміну дії кредитного договору. Крім того, в розрахунках не міститься підписів, печаток з даними кредиторів, вказані розрахунки не містять інформації про нарахування заборгованості, не вказана відсоткова ставка, за якою здійснюється нарахування. Позивачем також не надано належних доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, їх зарахування на банківський рахунок ОСОБА_2 , в результаті чого не доведено виникнення між ними зобов`язальних правовідносин. Крім того, позивач жодним належним чином не повідомляв ОСОБА_2 про зміну кредитора у кредитних відносинах та про вимогу сплати заборгованості.
За умовами кредитного договору №555139022773 від 28.01.2021 року кредит надається строком на 20 днів, тобто до 17.02.2021 року. Строк дії договору починається з моменту його укладання - 28.01.2021 року, тобто договір діє до 17.02.2021 року. Пунктом 1.1.1.2 договору №555139022773 від 28.01.2021 року обумовлено, що за користуванням кредитом ОСОБА_2 сплачує товариству 365,00 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1% (процентів) на добу; тип процентної ставки - фіксована. Оскільки за індивідуальною частиною договору №555139022773 від 28.01.2021 року проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 20 днів, тобто терміну, на який були надані кредитні кошти, тому розмір заборгованості по відсоткам має складати 800 грн. 00 коп. (з розрахунку: 4 000,00/100 х 1 % х 20), а ніяк не може бути 2 077 грн. 20 коп. З врахуванням наведеного ним розрахунку заборгованість має складати 4000 грн. (заборгованості за тілом кредиту) + 800 грн. (заборгованості за відсотками) = 4800 грн., але ніяк не 6 077 грн. 20 коп.
За умовами п.1.3 договору № 2109147933720 від 01.04.2021 року, кредит надається строком на 16 днів, тобто до 17.04.2021 року. Строк дії договору починається з моменту його укладання - 01.04.2021 року та діє до 17.04.2021 року. Пунктом 1.4 договору №2109147933720 від 01.04.2021 року зазначено, що за користуванням кредитом ОСОБА_2 сплачує товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Оскільки за індивідуальною частиною договору про надання фінансових послуг № 2109147933720 від 01.04.2021 року проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 16 днів, тобто терміну, на який були надані кредитні кошти, розмір заборгованості по відсоткам має складати - 608 грн. 00 коп. (1 900,00/100 х 2 % х 16), а ніяк не може бути - 31 237 грн. 33 коп. З врахуванням даного розрахунку заборгованість має складати 1 900,00 грн. (заборгованості за тілом кредиту) + 608,00 грн. (заборгованості за відсотками) = 2 508,00 грн., але ніяк не 33 137,33 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 7 308,00 грн., та саме таку суму заборгованості відповідач визнає.
Окремо представник відповідача акцентував увагу, що з 22 лютого 2022 року та наразі в Україні триває воєнний стан, який визнаний форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Відповідач позбавлена можливості працювати, так як її звільнили, в результаті чого позбавлена отримувати заробітну плату, годувати свою сім`ю, сплачувати комунальні платежі та іншу заборгованість. При ухваленні рішення представник відповідача просив вирішити питання розподілу судових витрат шляхом стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування понесених нею витрат на професійну правничу допомогу 13 500 грн., а заявлені позивачем витрати на правничу допомогу зменшити до 500 грн., про що окремо подав відповідне клопотання.

07.07.2025 року через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я.Я. подала письмові пояснення, а 16.07.2025 - відповідь на відзив. По суті наведених стороною відповідача заперечень представник позивача зазначила, що долучені до позовної заяви розрахунки заборгованості за кожним із кредитних договорів, укладених з ОСОБА_2 є чіткими, розгорнутими, відображають нарахування за кожною зі складових, періоди таких нарахувань, які відповідають умовам кредитного договору, в той час як наведені представником відповідача власні контррозрахунки проведені невірно. При укладенні договору відповідач була ознайомлена з умовами кредитування, надала згоду саме на запропонованих їй умовах. Представник також акцентувала увагу, що проценти є платою за користування кредитом, а не штрафними санкціями, а відтак їх зменшення чинним законодавством України не передбачене. Що стосується витрат на правничу допомогу, то їх розмір є обґрунтованим, факт надання послуг документально підтвердженим, розмір гонорару визначений за погодженням між сторонами договору про надання правничої допомоги і жодним чином не впливає на права відповідача. Інші доводи та заперечення вважала загалом безпідставними, а посилання на практику судів першої інстанції - не доречною. 

09.07.2025 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Ніколенко М.Є через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав заперечення на відповідь на відзив, доводи в яких є тотожними з наведеними у відзиві.
У судовому засіданні представник позивача Бібленко Ю.Г. позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові. 
Представник відповідача Ніколенко М.Є. позовні вимоги визнав частково, не заперечував факт укладання відповідачем двох кредитних договорів, а також невиконання умов цих договорів. Разом з тим, не погоджується з розміром відсотків, вважає, що розрахунок заборгованості за кредитними договорами позивачем зроблено невірно.

Суд, вислухавши думки учасників справи, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, врахувавши доводи позивача та заперечення відповідача, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 у різний час уклала декілька кредитних договорів, а саме: 28.01.2021 року за №555139022773 з ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та 01.04.2021 року за №2109147933720 з ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ».
Указані договори було укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створеному в інформаційно-телекомунікаційній системі товариств та доступному, зокрема, через сайти товариств та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. При укладенні договорів було проведено ідентифікацію клієнта ОСОБА_2 кредиторами, та акцепт договору позичальником прийнято шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора буквено-цифрового вираження.
За умовами договору позики від 28.01.2021 року за №555139022773, ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» надало позичальникові ОСОБА_2 кредит в розмірі 4 000 грн. 00 коп. строком на 20 днів, тобто до 16.02.2021. Відповідно до п.п.1.1.1 договору, сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання позичальником умов договору та становить: 1.1.1.1 Знижена процентна ставка, фіксована 365% річних від суми позики у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Також, п.п.1.1.1.2 договору передбачена стандартна процента ставка, фіксована 950% річних від сум суми позики застосовується: у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п.1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах періоду прострочення, але не більше 20 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України. 
За умовами договору про надання фінансових послуг «Стандартний» від 01.04.2021 року за №2109147933720, ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» перерахувало позичальникові кредитні кошти на вказаний нею картковий рахунок у розмірі 1 900 грн. 00 коп. на умовах строковості, платності, зворотності. Граничний строк кредитування (строк дії договору) - 1 рік. Проценти за користування кредитом розраховуються відповідно до п.1.4 договору від суми кредиту за кожен день користування («процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у такому розмірі: 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується за 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «а» договору; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується за 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «б» договору; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується за 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «в» договору; тип процентної ставки - фіксована.
Відповідно до п.1.2 договорів, кредит надається на строк, зазначений в заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до договору та є невід`ємною його частиною. 
Граничний строк користування кредитом - строк дії кредитного договору сторони обумовили в 1 рік (п.1.9 договору).
Як слідує з графіку платежів до кредитного договору від 01.04.2021 року за №2109147933720, розрахунок проведено з урахування узгодженого сторонами орієнтовного строку повернення кредиту - 16 днів, де розмір процентів складає 608 грн. 00 коп. (нараховані з 01.04.2021 до 16.04.2021), тіло кредиту - 1 900 грн. 00 коп.
У день укладення кожного з договорів ОСОБА_2 була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту/інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), який містить деталізовану інформацію про умови кредитування, загальну вартість кредиту.
Укладення договорів оформлено відповідачем у встановлений товариствами спосіб шляхом заповнення всіх полів заявки на отримання позики на офіційному сайті позивача, після ознайомлення з умовами типового договору, ідентифікації відповідача та використання нею електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора буквенно-цифрового значення. При укладенні договорів позичальник здійснила у відповідній послідовності усі дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення кожного із вищевказаних договорів.
Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст.ст.628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За приписами ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч.3).
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.
Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Так, відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитних договорів від 01.04.2021 року за №2109147933720 між ОСОБА_2 та ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», та від 28.01.2021 року за №555139022773 між ОСОБА_2 та ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ», їх форму, суд дійшов висновку, що кредитні договори дійсно укладені сторонами правочину - ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» як кредиторами з одного боку, та ОСОБА_2 як позичальником - з іншого в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідають вимогам ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надала, як і не спростувала факт укладення договору, частково визнавши при цьому заявлені вимоги, а саме, беззаперечно в частині вимог за заборгованістю по тілу кредиту за кожним із договорів.
Договори містять повну інформацію щодо особи позичальника - ОСОБА_2 , її персональні дані, номер мобільного телефону НОМЕР_1 , на який було відправлено одноразовий ідентифікатор цифрово-буквенного вираження в якості аналога власноручного підпису позичальника. Ідентифікацію позичальника товариствами - кредиторами було проведено належним чином. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, оформлених в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитних договорів у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача ОСОБА_2 - зобов`язання з повернення кредитних коштів.
Судовим розглядом встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором від 01.04.2021 року за №2109147933720 ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» виконало належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі - 1 900 грн. 00 коп. шляхом перерахування коштів на банківську картку ОСОБА_2 № НОМЕР_2 , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ ФК «ВЕР ФОР ПЕЙ» від 06.01.2025 року - товариства, шо на договірних засадах надавало ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» інформаційно-логічну взаємодію та приймання платежів, надання послуг з переказу коштів (переказ на картку).
Факт виконання зобов`язань кредитором ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» перед ОСОБА_2 за договором від 28.01.2021 за №555139022773 підтверджується квитанцією від 28.01.2021 року про перерахування коштів в сумі 4 000 грн. 00 коп. на банківську картку ОСОБА_2 № НОМЕР_3 , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК» через платіжний сервіс LIQPAY.
За інформацією, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвал суду від 25.09.2025 року, 23.12.2025 року про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_2 банком дійсно було емітовано банківські платіжні картки № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 . Із виписок по рахунку, відкритому до вказаних карток, слідує, що на рахунок ОСОБА_2 дійсно мало місце зарахування переказу коштів у сумах 1 900 грн. 00 коп. 01.04.2021 року, 4 000 грн. 00 коп. 28.01.2021 року. Кожна із цих транзакцій чітко відображена у наданих банком виписках по рахунках у хронологічній послідовності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення.
Таким чином, аналізом наявних доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом виконання ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» перед ОСОБА_2 зобов`язань за кредитними договорами від 01.04.2021 року за №2109147933720 та від 28.01.2021 року за №555139022773, а відтак заперечення представника відповідача в цій частині є безпідставними та нічим не доведені. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору.
Як визначено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.
Натомість ОСОБА_2 допустила порушення умов договорів, свої зобов`язання не виконувала належним чином, в результаті чого утворилась заборгованість:
-за кредитним договором від 01.04.2021 року за №2109147933720 станом на 01.12.2021 року в загальному розмірі 15 504 грн. 00 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 1 900 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 13 604 грн. 00 коп. Станом на 10.03.2023 року заборгованість збільшилась до 33 137 грн. 33 коп. в результаті донарахування процентів за період з 01.12.2021 до 30.03.2022 року у сумі 17 633 грн. 33 коп. (загальний розмір процентів - 31 237 грн. 33 коп.). Станом на 16.04.2025 року заборгованість залишилась незмінною у розмірі 33 137 грн. 33 коп.;
-за кредитним договором від 28.01.2021 року за №555139022773 станом на 18.12.2023 року у загальному розмірі 8 077 грн. 20 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 4 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 2 077 грн. 20 коп. Станом на 16.04.2025 року заборгованість залишилась незмінною, донарахування процентів не проводилось.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Судовим розглядом встановлено, що 01.12.2021 року між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №1-12, згідно з умовами якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором від 01.04.2021 року за №2109147933720, укладеним із ОСОБА_2 , у загальному розмірі відступлених вимог 15 504 грн. 00 коп., свідченням чому є платіжне доручення, витягом з реєстру боржників від 03.12.2021 року, де вимога до ОСОБА_2 включена за порядковим номером 11863.
Надалі, 10.03.2023 року було укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором від 01.04.2021 року за №2109147933720, укладеним із ОСОБА_2 . У подальшому, 18.02.2025 року було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором від 01.04.2021 року за №2109147933720, укладеним із ОСОБА_2 у загальному розмірі відступлених вимог 33 137 грн. 33 коп.
Крім того, 18.12.2023 року між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір №18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором від 28.01.2021 року за №555139022773, укладеним із ОСОБА_2 , у загальному розмірі вимог 6 077 грн. 20 коп.
Відповідно до приписів ст.ст.514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договорами від 01.04.2021 за №2109147933720 та від 28.01.2021 року за №555139022773. Тобто, позичальник ОСОБА_2 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитними договорами перед новим кредитором ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами.
Враховуючи, що ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» як первісні кредитори свої зобов`язання за кредитними договорами перед ОСОБА_2 виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» кінцево, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність звернення до суду. 
За результатами розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитними договорами, до якої позивачем включено прострочену заборгованість за сумою кредиту та заборгованість по процентам.
У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Зважаючи на незгоду відповідача із заявленим розміром заборгованості по процентам, наведенням представником відповідача власних контррозрахунків, при вирішенні спору суд вважає за необхідне провести власні розрахунки із самостійним визначенням сум нарахувань задля встановлення істини та вирішення спору.
Досліджуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, судом встановлено, що відповідач не здійснювала платежів на погашення заборгованості за жодним із укладених договорів, а тому заборгованість за тілом кредиту залишалась незмінною. За цих підстав та зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в цій частині, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягненням з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 000 грн. 00 коп. за кредитним договором від 28.01.2021 року за №555139022773 та у розмірі 1 900 грн. 00 коп. за кредитним договором від 01.04.2021 року за №2109147933720. 
Крім того, аналізом розрахунків заборгованості до кредитного договору від 01.04.2021 року за №2109147933720, з урахуванням положень п.1.3, п.1.4 договору, та проводячи власний калькулятивний розрахунок судом встановлено наступне:
-заборгованість по процентам була нарахована спочатку за ставкою 2% за кожен день користування кредитом в межах орієнтовного строку повернення кредиту - 16 днів, що складає по 38 грн./щодня (тобто за період з 01.04.2021 до 16.04.2021 включно, виходячи з розрахунку: 1900 * 2% / 100% *16 = 608 грн.); починаючи з 17.04.2021 (тобто з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту) процентна ставка збільшена на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «а» договору, тобто до 3,64% щодня, що складає по 69,16 грн. та нарахована за 14 днів відповідно до п.1.4 «б» договору (тобто за період з 17.04.2021 до 30.04.2021 включно, виходячи з розрахунку: 1 900 * 3,64% / 100% *14 = 968,24 грн.); починаючи з 02.05.2021 (тобто з 15-го дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту) процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «б» договору, тобто до 5,02%/щодня, що складає по 95,38 грн. та нарахована за 15 днів відповідно до п.1.4 «в» договору (тобто за період з 01.05.2021 до 15.05.2021 включно, виходячи з розрахунку: 1 900 * 5,02% / 100% * 15 = 1 430,70 грн.); починаючи з 16.05.2021 (тобто з 30-го дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту) процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «в» договору, тобто до 7,67%/щодня, що складає по 145,73 грн. та нарахована до 30.11.2021, тобто за 199 днів, виходячи з розрахунку: 1 900 * 7,67% / 100% * 199 = 29 000,27 грн. Загальний розмір нарахованих процентів в межах періоду з 01.04.2021 до 30.11.2021 складає з розрахунку: 608+968,24+1430,70+29000,27 = 32 007,21 грн. Загальний розмір заборгованості з урахуванням боргу за тілом кредиту складає 33 907 грн. 21 коп. (з розрахунку: 1 900 + 32 007,21). Однак, первісним кредитором було списано заборгованість по процентам в сумі 18 403 грн. 21 коп., в результаті чого заборгованість встановлено на рівні 15 504 грн. 00 коп., де заборгованість за тілом кредиту - 1 900 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 13 604 грн. 00 коп.
Відступлення права вимоги від ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за договором факторингу №1-12 від 01.12.2021 року мало місце саме у вищевказаних сумах.
При вирішенні спору суд вважає за доцільне також зауважити, що граничний строк кредитування за умовами кредитного договору від 01.04.2021 року за №2109147933720 сторони визначили в 1 (один) рік відповідно до 1.9 договору, тобто до 01.04.2022 року, зважаючи на те, що позичальник ОСОБА_2 свої кредитні зобов`язання за договором протягом орієнтовного строку повернення кредиту не виконала. Оскільки відступлення прав вимоги за договором факторингу №1-12 від 01.12.2021 року мало місце в межах строку дії договору, то відповідно новий кредитор ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» вправі донараховувати проценти за користування кредитом за ставкою 7,67% щодня відповідно до п.1.4 «г» в межах строку кредитування - до 01.04.2022 за кредитним договором від 01.04.2021 року за №2109147933720, що складає 120 днів (з 01.12.2021 до 01.04.2022). Проводячи власний калькулятивний розрахунок, судом встановлено, що розмір донарахованих процентів за користування кредитом в межах строку кредитування не може перевищувати 17 633 грн. 33 коп., виходячи з розрахунку: 1 900 * 7,67% / 100% * 120. Відтак, загальний розмір заборгованості по процентам за користування кредитом не може перевищувати 31 237 грн. 33 коп., виходячи з розрахунку: 13 604 + 17633,33.
Наведеному судом розрахунку заборгованості по процентам не суперечить розрахунок, наданий позивачем станом на 10.03.2023 року, а відтак суд вважає його належним, допустимим та достатнім в сукупності з іншими доказом підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором від 01.04.2021 року за №2109147933720 у загальному розмірі 33 137 грн. 33 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 1 900 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 31 237 грн. 33 коп. Відтак, суд дійшов висновку про доведеність заявлених позивачем вимог в частині заявленої заборгованості за кредитним договором від 01.04.2021 року за №2109147933720, які підлягають задоволенню.
За вказаних вище підстав, доводи та заперечення представника відповідача в частині незгоди із розміром заборгованості по процентам, нарахування процентів поза межами строку кредитування за кредитним договором від 01.04.2021 року за №2109147933720, суд вважає дистракторними в результаті невірного тлумачення положень кредитного договору, а наведені ним контррозрахунки заборгованості неприйнятними як такі, що проведені всупереч умовам договору.
Що стосується заборгованості по процентам за договором позики від 28.01.2021 року за №555139022773, то суд зауважує, що розмір процентів розрахований у відповідності до умов п.1.1.1 договору з урахуванням стандартної процентної ставки (фіксованої 950% річних), що становить в межах 20-денного строку кредитування - 2 082 грн. 19 коп., виходячи з проведеного судом калькулятивного розрахунку: 4 000 * 950% / 100% / 365 * 20. Оскільки позивачем вимоги про стягнення заборгованості по процентам заявлені у сумі яка заявлена у розмірі 2 077 грн. 20 коп., що не перевищує розрахованої судом, тому вирішуючи спір в межах заявлених вимог суд вважає за необхідне стягнути заборгованість за договором позики від 28.01.2021 за №555139022773 в межах заявлених сум, що становить 6 077 грн. 20 коп. та включає заборгованість: за тілом кредиту - 4 000 грн. 00 коп., по процентам - 2 077 грн. 20 коп.
Оскільки жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем заявленої заборгованості матеріали справи не містять, враховуючи обґрунтованість та доведеність заявленого боргу, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд виходить із задоволення заявлених вимог у повному обсязі, а тому понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 2 422 грн. 40 коп.

Щодо заявлених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 13 000 грн. 00 коп. та клопотання представника відповідача про їх зменшення, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення.
Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.201 у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та ряді інших постанов.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, суду було надано:
- договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», який містить деталізацію щодо характеру правової допомоги, яку адвокатське об`єднання надаватиме клієнтові (п.2.1 договору). У п.4 договору регламентований порядок оплати наданих послуг. До договору також долучені прайс-лист адвокатського об`єднання із зазначенням вартості кожної з послуг;
- заявку на надання юридичної допомоги №309 від 01.03.2025 безпосередньо щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_2 . У розрахунок вартості наданої допомоги включено: надання усної консультації з вивченням документів - 4000 грн. (2 год. часу, п.1.2 прайсу), складання позовної заяви - 9 000 грн. (4 год. часу, п.3.1 прайсу).
Виходячи із положень ч.3 ст.141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, критерію їх необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені представником ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000 грн. 00 коп. є завищеними. При визначенні розміру правничої допомоги, яка підлягає відшкодуванню, суд також враховує, що справа стосується стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 39 214 грн. 53 коп., тобто у справі незначної складності, типовій, яка розглядалась судом у спрощеному позовному провадженні. Окрім цього, суд зауважує, що правова позиція ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» була сталою та не зазнавала змін протягом розгляду справи, будь-яких клопотань чи заяв представник не подавала, окрім як відповідь на відзив, письмові пояснення та клопотання про витребування доказів.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу було надано професійну правничу допомогу, однак заявлені витрати в розмірі 13 000 грн. 00 коп., є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру, а тому з урахуванням клопотання представника відповідача про їх зменшення, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати в розмірі 8 800 грн. 00 коп. (з яких: 1 500 грн. - за надання усної консультації з вивченням документів, 3 000 грн. - складання позову, 2 800 грн. - складання відповіді на відзив, 1 500 грн. - клопотання про витребування доказів, що не нижче вартості послуг, вказаних у прайс-листі адвокатського об`єднання).
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі у загальному розмірі 39 214 грн. 53 коп., що включає:
-заборгованість за кредитним договором від 28.01.2021 року за №555139022773 у загальному розмірі 6 077 грн. 20 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 2 077 грн. 20 коп.;
- заборгованість за кредитним договором від 01.04.2021 року за №2109147933720 у загальному розмірі 33 137 грн. 33 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1 900 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 31 237 грн. 33 коп. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 2 422 грн. 40 коп. судового збору та 8 800 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про сторін:
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд.6, офіс 521.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.О. Лебеженко