Справа № 530/769/26
Номер провадження 1-кп/530/158/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2026 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого – судді      ОСОБА_1 
за участю: секретаря судового зсідання    ОСОБА_2 
прокурора        ОСОБА_3 
обвинуваченого      ОСОБА_4 
захисника        адвоката ОСОБА_5 
потерпілого ОСОБА_6 
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Зіньків Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в №12026175490000054 від 19.03.2026 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, особа, яка досягла пенсійного віку, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий.
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст.357, ч. 3 ст. 357 КК України, 
В С Т А Н О В И В:

В один із днів на початку березня місяця 2026 року точна дата та час під час проведення дізнання не встановлені) ОСОБА_4 , перебуваючи в житловій кімнаті будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на шафі виявив портмоне із платіжною банківською карткою АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 . В цей момент у даному місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційного документа, а саме вищевказаної платіжної картки, з корисливих мотивів.
Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що платіжна картка АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про інформацію», п.56 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг», «Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою правління Національного банку України №164 від 29.07.2022, є офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити установи банку АТ КБ «Приват Банк» і містить інформацію, яка засвідчує факти, що мають юридичне значення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, з шафи в кімнаті будинку, за місцем проживання ОСОБА_6 викрав платіжну картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , з метою подальшого незаконного її використання, шляхом зняття з неї грошових коштів.
Одночасно, в один із днів на початку березня місяця 2026 року (точна дата та час під час проведення дізнання не встановлені) ОСОБА_4 , перебуваючи в житловій кімнаті будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на шафі виявив портмоне із паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 . В цей момент у даному місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння вищевказаним документом.
Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 перебуваючи в кімнаті житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу з шафи, таємно викрав портмоне із паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 26.11.2021 органом 5323 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим незаконно заволодів паспортом потерпілого, чим отримав можливість розпоряджатись ним на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у викраденні офіційного документу вчиненого з корисливих мотивів ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та незаконному заволодінню будь-яким способом паспортом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України
Під час досудового розслідування між прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 10 квітня 2026 року була укладена угода про визнання винуватості та надана до суду. Згідно з угодою ОСОБА_4  беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст.357, ч. 3 ст. 357 КК України
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання:
-за ч.1 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 
-На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
-За ч. 3 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 2 місяці. На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 2 місяці. 
На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень повністю визнав, а також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні останньої.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисним та прокурором, на умовах, визначених у ній.
Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду прокурору на укладення між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості та в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесено до категорії кримінального проступку, унаслідок вчиненого обвинуваченим кримінального проступку шкода завдана потерпілому, який надав письмову згоду прокурору на укладення угоди.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розумів права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази: паспорт громадянина України типу ID-картки № НОМЕР_2 , банківська платіжна картка АТ КБ Приват Банк № НОМЕР_1 , які передано під розписку на зберігання власнику ОСОБА_6 – залишити в його користуванні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

у х в а л и в :

Угоду від 10 квітня 2026 року по кримінальному провадженню №12026175490000054 від 10.04.2026 року про визнання винуватості укладену між прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі адвоката  ОСОБА_5 - затвердити.
Визнати  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч. 1 ст.357, ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити узгоджене покарання :
- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 ( один) рік. На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 ( один) рік 2 (два) місяці.
На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 ( один) рік 2 ( два) місяці.
На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: паспорт громадянина України типу ID-картки № НОМЕР_2 , банківська платіжна картка АТ КБ Приват Банк № НОМЕР_1 , які передано під розписку на зберігання власнику ОСОБА_6 – залишити в його користуванні.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя - ОСОБА_1