Справа № 548/829/26 
Провадження № 3/548/218/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2026 м. Хорол
Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В.П., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , відомості про місце народження, сімейний стан, наявність утриманців, пільгові статуси, інвалідність, факти притягнення до кримінальної та адміністративної відповідальності в матеріалах справи відсутні, 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , 01.04.2026 о 20 год 11 хв в м. Хорол по вул. Небесної Сотні, 94 Лубенського району Полтавської області керував електровелосипедом з навісним двигуном марки MINAKO PRO 20 без номерного знаку з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, що не реагують на світло, млява мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі в установленому законом порядку відмовився на відеозапис, чим порушив вимогип. 2.5 ПДРУкраїни.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не направив. 
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП доводиться сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 629629 від 01.04.2026, де зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол має записи щодо додатків до протоколу, якими є відео на диску. У протоколі мається підпис правопорушника про ознайомлення з датою та місцем розгляду справи, запис про відмову у видачі тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами та підпис працівника поліції, що склав протокол / т. 1 а.с. 2/;
- відеозаписом з бодікамери працівника поліції, з якого вбачається, що 01.04.2026 близько 20 год 11 хв працівники поліції виявляють ОСОБА_1 , що рухається на електровелосипеді про тротуару, при цьому останній хитається зі сторони в сторону. На бодікамеру зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває у явно вираженому стані наркотичного сп`яніння, при спілкуванні із працівниками поліції останній має звужені зіниці, які не реагують на світло, мляву протяжну мову, сповільнені рухи. На пропозицію пройти огляд на стан наркотичного в медичному закладі останній відмовляється. Після складання протоколу працівники поліції зачитують ОСОБА_1 його зміст, останній у ньому розписується.
Вказаний відеозапис достовірно підтверджує ту обставину, що ОСОБА_1 рухався на електровелосипеді по тротуару, тобто у місці, де рух таких транспортних засобів заборонено.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1ст. 130КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністру України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно доЗакону України ''Про дорожній рух'' встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Пунктом 2.5 ПДРУкраїни встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..
Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2.5 ПДР України.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідна наявність одночасно двох умов: 1) встановлений належним чином факт керування транспортним засобом; 2) встановлений належним чином факт перебування водія цього транспортного засобу в стані сп`яніння на момент зупинки транспортного засобу, або його відмови від проходження відповідного огляду.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі ''Коробов проти України'' Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення ''поза розумним сумнівом''. Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).
Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перед зупинкою його працівниками поліції керував електровелосипедом. 
Відтак, суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 доведений поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами у справі.
Щодо доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку, вважаю, що вказаний факт також доведений належними та допустимими доказами, зважаючи на таке.
Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 категорично відмовився проходити огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.
При цьому, суддя зауважує, що в силу приписів ч. 1 ст. 130, ст. 266 КУпАП, п. 2.5 ПДР України проходження водієм огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського відповідно до встановленого законом порядку є обов`язком водія, в той час як мотиви відмови особистого характеру від проходження цього огляду не впливають на кваліфікацію дій за ч. 1ст. 130КУпАП.
Суддя констатує, що поведінка ОСОБА_1 була такою, що безсумнівно свідчить про те, що він перебував в стані наркотичного сп`яніння.
Порушень поліцією порядку висування ОСОБА_1 вимоги щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що ставили би під сумнів факт учинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, не встановлено.
Під час здійснення судового розгляду беззаперечно, поза розумним сумнівом встановлено, що ОСОБА_1 не мав наміру проходити огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.
З відеозапису вбачається, що працівники поліції не обмежували останнього у праві вибору способу поведінки, поліцейські не застосовували до нього фізичний та психологічний примус.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.
Згідно з усталеною практикою, при розгляді адміністративних справ зазначених категорій і, зокрема ст.130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 №1306, Закон України «Про автомобільний транспорт`з останніми змінами, Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» тощо.
Пунктом 1.10. ПДР України передбачено, що транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Однак, при цьому, норма ст.130 КУпАП не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші.
Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Отже, фактично зміна полягає у тому, що електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме:
- легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;
- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Такі зміни були також викладені і вЗаконі України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Підпунктом б) частини другоїстатті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Ураховуючи вищевикладене, беручи до уваги суть та характер вчиненого ОСОБА_1 грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, за відсутності обставин, що пом`якшують його відповідальність, з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень у сфері транспорту, суд вважає за необхідне застосувати відносно останнього адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.130 ч.1, 284 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В :
визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Реквізити для сплати штрафу: Полтавська/21081300 код отримувача ЄДРПОУ: 37959255; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рр UA048999980313050149000016001).
У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2ст. 308 КУпАПсума штрафу, вказана вище, підлягає стягненню у подвійному розмірі - в сумі 34000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665,60 грн.(отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001;код класифікації доходів бюджету: 22030106.)
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її винесення шляхом подання апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

Суддя         В.П. Старокожко