Справа № 202/11172/25
Провадження № 2/202/1537/2026 

ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

(з а о ч н е)

15 червня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Мартинюк С.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, 
У С Т А Н О В И В:
У листопаді 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Мають спільну дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В 2020 році шлюб між ними був розірваний. 
Наразі дочка проживає разом із нею в місті Варшаві Республіки Польща. 
З 01 вересня 2025 року дочка навчається в Варшавському загальноосвітньому ліцеї ім. Марії Кюрі-Склодовської. Строк закінчення навчання 31.12.2026 року. 
У зв`язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги. 
Відповідач отримує дохід та має можливість надавати дочці матеріальну допомогу.
За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу), починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. 
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 19 листопада 2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 03 квітня 2026 року визнано обов`язковою явку позивача в судове засідання.
При цьому в квітні 2026 року відповідачем було подано клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з проходженням ним військової служби. 
Ухвалою суду від 30 квітня 2026 року в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено.
В судовому засіданні, яке відбулося 08 травня 2026 року, позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Іванов М.М., які приймали участь у режимі відеоконференції, позов підтримали та наполягали на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Зокрема позивачкою було наголошено на тому, що дочка навчається за кордоном, має незадовільний стан здоров`я, через що просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу). 
В свою чергу, відповідач ОСОБА_3 та його представник – адвокат Сидоренко О.А. в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, відзив на позов або будь-які інші заперечення проти стягнення аліментів протягом усього часу розгляду справи не надали. 
З урахуванням викладеного, а також того, що справа є малозначною, стосується стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, судом проведений заочний розгляд справи у відсутності відповідача та його представника на підставі наявних у справі даних та доказів.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, заперечень проти позову не надала. 
Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне:
Судом установлено, що сторони мають двох спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
10 квітня 2025 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська був виданий у справі № 202/3494/25 судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третини) всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 квітня 2025 року до досягнення повноліття старшою дитиною ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а в подальшому у розмірі 1/4 (однієї чверті) всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (номер рішення в ЄДРСР 126500368).
Згідно з позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, яка викладена в постанові від 24.10.2024 у справі № 752/8103/13-ц (провадження 61-6892св23), суд вправі використовувати відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими, зокрема, судові рішення у справах.
Також судом установлено, що на цей час діти проживають разом з матір`ю в Республіці Польща. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 досягла повноліття.
Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою ОСОБА_4 є ученицею четвертого класу загальноосвітнього ліцею ім. Марії Кюрі-Склодовської, що знаходиться в місті Варшаві Республіки Польща. 
При цьому, як було зазначено позивачкою в судовому засіданні, після закінчення ліцею в 2026 році дочка має намір продовжити навчання. 
Між сторонами наявний спір про стягнення аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання. 
При вирішенні зазначеного спору суд керується тим, що відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі – СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцятитрьохрічного віку при умові, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Отже, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 346/103/17 (провадження №61-20178св18), за змістом статті 199 СК України законодавець визначив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, тобто на весь період навчання, який охоплює час від вступу до закінчення навчання чи відрахування з навчання.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 дійсного Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд приймає до уваги можливість надання утримання другим із батьків, дружиною, чоловіком і повнолітніми дочкою, сином.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно зі статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу – із дня подання такої заяви.
В даному випадку факт продовження навчання ОСОБА_4 після досягненню нею повноліття підтверджується відповідною довідкою навчального закладу. 
Суд вважає доведеним, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_4 , яка проживає з матір`ю за кордоном, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач як батько має можливість їй надавати.
Так, судом установлено, що відповідач ОСОБА_3 з жовтня 2025 року проходить військову службу. Зокрема до січня 2026 року у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ), а з лютого 2026 року – у військовій частині НОМЕР_2 . 
Отже, відповідач з працездатним та як військовослужбовець отримує регулярний дохід, який дозволяє йому надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання.
При визначенні розміру аліментів, які підлягає стягненню з відповідача на утримання дочки ОСОБА_6 , суд, окрім матеріального стану сторін, також приймає до уваги, що відповідач згідно з судовим рішенням зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме з 03.08.2025 року в розмірі 1/4 (однієї чверті) всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. 
Отже, з урахуванням усіх обставин, передбачених статтею 182 СК України, зокрема наявності на утриманні відповідача неповнолітньої дитини, суд доходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/6 (однієї шостої частини) заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 листопада 2025 року, до закінчення нею навчання, але не більш як до досягнення двадцятитрьохрічного віку.
Підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки в заявленому позивачем розмірі суд не вбачає, оскільки обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливим обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо) встановлений статтею 185 СК України. 
Натомість відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Отже, правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину поширюються на правовідносини щодо обов`язку батьків по утриманню неповнолітніх дітей.
Главою 16 СК України не передбачено можливість стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, і так само не передбачено застосування ст. 185 цього Кодексу до цих правовідносин.
Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Отже, присуджуючи аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ), про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 (однієї шостої частини) заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 листопада 2025 року до закінчення нею навчання, але не більш як до досягнення двадцятитрьохрічного віку.
Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повний текст рішення складений 15 червня 2026 року.

Суддя     Наталія Марченко