печерський районний суд міста києва

Справа № 757/31243/24-ц 
пр. 2-2275/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року 
Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Хайнацького Є.С.,
при секретарі судового засідання - Сміян А.Ю.,
за участю:
позивача - не з`явився, 
відповідача 1 - не з`явився, 
представника відповідача-2 - не з`явився,
представника відповідача-3 - не з`явився,
представника відповідача-4 - не з`явився,
представника відповідача-5 - не з`явився, 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Апостроф ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Знай», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Вільна преса», Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий погляд країни» про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач-1, ОСОБА_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Апостроф ТВ» (далі - відповідач-2, ТОВ «Апостроф ТВ»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Знай» (далі - відповідач-3, ТОВ «Знай»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Вільна преса» (далі - відповідач-4, ТОВ «Вільна преса»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий погляд країни» (далі - відповідач-5, ТОВ «Новий погляд країни»), в якому просить визнати недостовірною інформацію, розміщену та поширену у публікаціях за посиланнями:
1. ІНФОРМАЦІЯ_17/ під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_18» в мережі Інтернет та зобов`язати головного редактора видання Lenta.ua ОСОБА_2 видалити публікацію, викласти спростування, про те, що факти викладені в публікації є викрученими та не відповідають дійсності;
2. ІНФОРМАЦІЯ_1 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в мережі Інтернет та зобов`язати власника веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_4 ua ТОВ "Апостроф ТВ" видалити публікацію, викласти спростування, про те, що факти викладені в публікації є викрученими та не відповідають дійсності;
3. ІНФОРМАЦІЯ_5 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в мережі Інтернет та зобов`язати власника веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_6 ТОВ "Знай" видалити публікацію, викласти спростування, про те, що факти викладені в публікації є викрученими та не відповідають дійсності;
4. ІНФОРМАЦІЯ_7 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_8 » в мережі Інтернет та зобов`язати власника веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_9 ТОВ "Інформаційне Агентство "Вільна Преса";
5. за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_10 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_8 » в мережі Інтернет та зобов`язати власника веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_11 ТОВ "Новий погляд країни" видалити публікацію, викласти спростування, про те, що факти викладені в публікації є врученими та не відповідають дійсності.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначеними публікаціями поширено інформацію, яка не відповідає дійсності та містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі.
Спірна інформація по тексту є фактичним твердженням, оскільки вона може бути перевірена на предмет її дійсності щодо істинності фактів і вона є недостовірною з огляду на те, що фактичних доказів на підтвердження достовірності таких висловлювань стороною відповідачів не надається.
Поширена спірна інформація про позивача є недостовірною та такою, що порушує немайнові права позивача та негативно впливає на ділову репутацію.
На підставі викладеного позивач просить суд визнати недостовірною інформацію, поширену відносно нього у мережі Інтернет за відповідними посиланнями, та зобов`язати відповідачів її спростувати. 
Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2024 року у справі відкрито провадження в спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 25 листопада 2024 року.
18 листопада 2024 року від представника ТОВ «Апостроф ТВ» - Білоруської Ю.П. до суду надійшов відзив на позов, у якому сторона відповідача-2 просить відмовити в позові до ТОВ «Апостроф ТВ». В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що відповідач-2 не є власником і реєстратором вебсайту http://apostrophe.ua і тому є неналежним відповідачем, отже вимоги позивача до відповідача-2 є безпідставними.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року розгляд справи відкладено на 10 березня 2025 року.
05 грудня 2024 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Братківського К.С. до суду надійшов відзив на позов, в якому сторона відповідача-1 просить відмовити в позові в повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. В обґрунтування доводів своїх заперечень посилається на те, що відповідач-1 не є ні автором публікації «ІНФОРМАЦІЯ_18, ні власником веб-сайту Lenta.ua. Таким чином відповідач-1 не є належним відповідачем у цій справі. Зазначає, що ні в заголовку, ні в публікації не стверджується, що позивач вчинив конкретний злочин. Відповідно до статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночні судження, зокрема критика, оцінка дій, висловлення думок, є вираженням суб`єктивного ставлення особи до певних фактів і подій. Вони не підлягають спростуванню та доказуванню їхньої недостовірності. 
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року розгляд справи відкладено на 22 травня 2025 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2025 року розгляд справи відкладено на 10 вересня 2025 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 09 грудня 2025 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2025 року розгляд справи відкладено на 03 лютого 20206 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 лютого 2026 року розгляд справи відкладено на 15 квітня 2026 року.
У судове засідання представник позивача не з`явився, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд позов задовольнити.
Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлено, що Інтернет-виданням ІНФОРМАЦІЯ_12 о 13:00 на веб-сайті Інтернет-видання ІНФОРМАЦІЯ_12 за відповідним посиланням ІНФОРМАЦІЯ_17/ розміщено статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».
Вищезазначений зміст статті також було розповсюджено через інші Інтернет-видання:
ІНФОРМАЦІЯ_13 на веб-сайті інтернет-видання https://apostrophe.ua за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
ІНФОРМАЦІЯ_13 на веб-сайті інтернет-видання ІНФОРМАЦІЯ_6 розміщено статтю за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
ІНФОРМАЦІЯ_14 на веб-сайті Інтернет-видання ІНФОРМАЦІЯ_9 розміщено статтю за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».
ІНФОРМАЦІЯ_14 на веб-сайті Інтернет-видання ІНФОРМАЦІЯ_11 розміщено статтю за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_15 загрожує від 5 років тюрми за привласнення державних коштів України».
З відповіді, наданої 04 грудня 2025 року вих. № 30 ТОВ «Інтернет Інвест» на запит суду, вбачається, що анкетні дані, що були надані реєстрантом при реєстрації доменного імені такі: доменного імені «vz.ua» ТОВ «Новий погляд країни» (ЄДРПОУ: 38375015; м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 3-А, офіс 4); доменного імені «inpress.ua» ТОВ «Інформаційне агентство «Продакшн Плюс» (ЄДРПОУ: 38872596; м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, буд. 4-Б, оф. 17/1); «znaj.ua» ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ); «apostrophe.ua» ТОВ «Європейська Медіа Група» (ЄДРПОУ 39396997, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 10, вхідна група № 10, приміщення 1). ТОВ «Інтернет Інвест» не надає послуги з реєстрації доменного імені https://lenta.ua, тому немає надати запитувану інформацію.
Між сторонами виник спір стосовно розповсюдження щодо позивача в мережі Інтернет інформації, які він вважає недостовірною, такою, що порушує його особисті немайнові права.
Відповідно до статті 275 ЦК України, захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В Україні відсутнє окреме правове регулювання (спеціальний закон) Інтернет-ЗМІ. До таких правовідносин підлягають застосуванню: Конституція України, ЦК України, Закони України: «Про інформацію», «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», «Про телебачення і радіомовлення», «Про захист персональних даних», «Про доступ до публічної інформації», «Про інформаційні агентства», «Про авторське право і суміжні права» тощо, а також міжнародні стандарти: Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Загальна декларація прав людини, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права, прецедентна практика Європейського суду з прав людини, Резолюція Ради ООН «Про сприяння, захист та здійснення прав людини в Інтернет (05.07.2012), Рекомендація КМРЄ щодо посібника з прав людини для Інтернет-користувачів (СМ/Rec(2014)6) тощо. 
Верховним Судом щодо визначення належного відповідача у разі поширення інформації в мережі Інтернет, сформовано сталу судову практику, у тому числі щодо фіксації (збір, надання) доказів, їх допустимість та достовірність, експертизи у сфері телекомунікаційних систем, дослідження змісту веб-сторінок, оцінки електронних доказів (копій) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі № 905/902/20, провадження № 12-52 гс 21, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 927/791/18).
Власники веб-сайтів та постачальники послуг хостингу, крім фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, зобов`язані розміщувати у вільному доступі на власних веб-сайтах та (або) в публічних базах даних записів про доменні імена (WHOIS) достовірну інформацію про себе. Фізичні особи, які не є суб`єктами господарювання, розміщують у вільному доступі на веб-сайтах, власниками яких вони є, або в публічних базах даних записів про доменні імена (WHOIS) контактну інформацію власника веб-сайту, передбачену пунктом «в» цієї частини (частина одинадцята статті 52-1 Закону України «Про авторське право та суміжні права»).
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про авторське право та суміжні права» визначено, що вебсайтом є сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, інших об`єктів авторського права і (або) суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси вебсайту і (або) облікового запису власника цього вебсайту, доступ до яких здійснюється через адресу мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики і (або) числової адреси за Інтернет-протоколом.
Вебсторінка - складова частина вебсайту, що може містити дані, електронну (цифрову) інформацію, інші об`єкти авторського права і (або) суміжних прав тощо.
Власник вебсайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання вебсайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу.
Власник вебсторінки - особа, яка є володільцем облікового запису, що використовується для розміщення вебсторінки на вебсайті, та яка управляє і (або) розміщує електронну (цифрову інформацію в межах такої вебсторінки. Власник вебсайту не є власником вебсторінки, якщо останній володіє обліковим записом, що дозволяє йому самостійно, незалежно від власника вебсайту, розміщувати інформацію на вебсторінці та управляти нею
Відповідно до Закону України «Про телекомунікації» домен - це частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою сервісів доменних імен та централізовано адмініструється, а доменне ім`я - позначення (словесне, цифрове, словесно-цифрове), яке використовується для ідентифікації юридичних і фізичних осіб в мережі Інтернет, з будь-якою метою.
З урахуванням пункту 12 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним підтвердженням того, що певна особа є власником сайту, можуть бути дані, отримані від адміністратора адресного простору українського сегмента мережі Інтернет у відповідному домені, а також дані, отримані від реєстратора, який на підставі цивільно-правового договору, укладеного з реєстрантом, здійснював реєстрацію відповідного доменного імені.
З відповіді ТОВ «Інтернет Інвест», наданої 04 грудня 2025 року № 30 вбачається, ТОВ «Інтернет-Івест» є реєстратором доменних імен. Відповідно ТОВ «Інтернет-Івест» невідома інформація стосовно редакції (редактора) та власників Інтернет-видань https://lenta.ua, https://apostrophe.ua, https://znaj.ua, https://inpress.ua, https://vz.ua.
Веб-сайт - сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, інших об`єктів авторського права і (або) суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси веб-сайту і (або) облікового запису власника цього веб-сайту, доступ до яких здійснюється через адресу мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики і (або) числової адреси за Інтернет-протоколом.
Суд вважає, що вирішальним у розгляді даної справи є визначення належних відповідачів.
Суд зазначає, що належним відповідачем слід вважати автора відповідного інформаційного матеріалу та власника веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.
Жодних доказів того, що ОСОБА_2 є автором публікації чи власником веб-сайту https://lenta.ua, ТОВ «Апостроф ТВ є автором публікації чи власником веб-сайту https://apostrophe.ua, ТОВ «Знай» є автором публікації чи власником веб-сайту https://znaj.ua, ТОВ «Інформаційне агентство «Вільна преса» є автором публікації чи власником веб-сайту https://inpress.ua, ТОВ «Новий погляд країни» є автором публікації чи власником веб-сайту https://vz.uа, позивачем не надано та матеріали справи не містять, а довідка ТОВ «Інтернет Інвест», як реєстранта домених імен, спростовує твердження позивача.
Позивач не був позбавлений можливості звернутись до суду із клопотання про витребування відповідних доказів для підтвердження належності зазначених відповідачів, однак таким правом не скористався. Поряд з цим, суд у відповідності до положень статей 13, 81 ЦПК України, не збирає докази самостійно.
У даному випадку, з процесуальної точки зору, неможливо вважати відповідачів власниками веб-сайтів, адже докази для належного підтвердження власників веб-сайту відсутні не у зв`язку із тим, що таких даних взагалі не існує, а у зв`язку із тим, що сторона позивача вважала недоцільним самостійне відшукування або витребування таких доказів за ухвалою суду.
За таких обставин, у суду відсутні дані для здійснення достеменного висновку про те, що відповідачі є належними або неналежним відповідачем у справі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.
Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.
Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 509/4966/17.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що оскільки позивач не зазначив у позовній заяві авторів відповідного інформаційного матеріалу, розміщених на веб-сайтах: https://lenta.ua, https://apostrophe.ua, ІНФОРМАЦІЯ_6 ІНФОРМАЦІЯ_9 ІНФОРМАЦІЯ_16 а, які створили технологічну можливість та умови для поширення відповідачами спірної інформації, позивач, не заявив клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачів та/ або належного відповідача, не скористався своїм правом та обов`язком надати до суду докази того, що саме відповідачі є власниками вищевказаних веб-сайтів, не заявив клопотання про витребування відповідних доказів для підтвердження належності зазначеного відповідача, то у задоволенні позову слід відмовити з цих підстав.
Суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права на звернення до суду до належного відповідача з вимогами, спрямованими на ефективний захист порушеного права.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 4-5, 7-13, 76-81, 89, 223, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Апастроф ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Знай», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Вільна преса», Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий погляд країни» про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації - залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено та підписано 15.05.2026 року.

Суддя Євген ХАЙНАЦЬКИЙ