Справа №731/117/26 
Провадження №2/731/174/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року       с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:
судді          Савенка А.І.,
за участю секретаря       Смаглюк В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», подану представником Королем Владиславом Анатолійовичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, - 

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2026 року, засобами поштового зв`язку, до Варвинського районного суду Чернігівської надійшла вказана позовна заява.
На обґрунтування заявлених позовних вимог посилаються на те, що відповідачем по справі були укладені наступні договори: 16 квітня 2025 року укладено кредитний договір № 8965117 з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»; 08 травня 2025 року укладено кредитний договір № 215605451 з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
Вказані договори були укладені відповідачем, шляхом накладення нею особистого електронного підпису, які були відтворені шляхом використання відповідного одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і були надіслані на вказаний нею номер мобільного телефону. За умовами вищевказаних Договорів кредитодавці зобов`язалися передати позичальнику (відповідачу) у власність кошти на встановлений Договором строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язалася повернути кредитодавцям таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку відповідного кредиту/позики або достроково та сплатити плату (проценти) від суми кредиту/позики. При цьому кредитодавці свої зобов`язання за договорами виконали у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися коштами на умовах, передбачених відповідними Договорами. Натомість у порушення умов договору у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі відповідач не сплачує, у зв`язку з чим виникла відповідна заборгованість.
24 грудня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 24122025/3, за яким право грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 8965117 від 16 квітня 2025 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» у розмірі 22 914 грн, з яких: 5 880 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 6 174 грн - сума заборгованості за відсотками, 10 860 грн – сума заборгованості за пенею, штрафами.
29 липня 2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № МВ-ТП/46, за яким право грошової вимоги за Договором кредитної лінії № 215605451 від 08 травня 2025 року перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».
29 грудня 2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 29/1225-01, за яким право грошової вимоги за Договором кредитної лінії № 215605451 від 08 травня 2025 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» у розмірі 28 228,50 грн, з яких: 7 999,80 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 16 228,80грн - сума заборгованості за відсотками, 3 999,90 грн – сума заборгованості за неустойкою.
У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_1 відповідну заборгованість у загальному розмірі – 51 142,50 грн. Крім того, позивач наполягає на розподілу судових витрат, у виді сплаченого судового збору у розмірі – 3 328 грн та витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребування доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням та забезпечення доказів, що становить 1 514 грн.
Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2026 року, позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 17 квітня 2026 року.
 
23 березня 2026 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
14 квітня 2026 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з метою реалізації права на отримання правничої допомоги.
Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2026 року клопотання представника позивача про витребування доказів судом, задовольнили, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено до 18 травня 2026 року.
05 травня 2026 року на виконання ухвали Варвинського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2026, від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла відповідь, що містить банківську таємницю.
18 травня 2026 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з амбулаторним лікуванням. На підтвердження чого надала довідку від 15 травня 2026 року.
У зв`язку з чим судове засідання було відкладено до 15 червня 2026 року.
08 червня 2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до якого сторона відповідача вважає, що зазначені вимоги не можуть бути задоволені в повному обсязі. Так щодо заборгованості за Кредитним договором № 8965117 від 16 квітня 2025 року, зазначає, що у сторони відповідача відсутні заперечення щодо укладення кредитного договору та набуття права вимоги позивачем, щодо вказаного кредитного договору Однак сторона відповідача посилається на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого вказує на неправомірності вимог позивача у частині нарахування неустойки, а тому в цій частині вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволенні. Щодо заборгованості за Кредитним договором № 215605451 від 08 травня 2025 року, відповідачка аналогічно не заперечує щодо укладення кредитного договору та набуття права вимоги позивачем, щодо вказаного кредитного договору. Однак сторона відповідача з розрахунком заборгованості погоджується частково, вважає, що вимога про нарахування та сплату відсотків є несправедливою та явно завищеною та вважає що розмір заборгованості не може перевищувати розміру наданого тіла кредиту, а тому вважає, що розмір відсотків слід зменшити до 8 000 грн. Також відповідач посилається на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого вказує на неправомірності вимог позивача у частині нарахування неустойки, а тому в цій частині вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволенні.
12 червня 2026 року стороною позивача надіслано до суду відповідь на відзив, обґрунтування якого є аналогічним до змісту позовної заяви.
Позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 84, 85, 101, 102, 119), явку свого представника не забезпечили. У прохальній частині позову та відповіді на відзив наполягали на здійсненні розгляду справи за відсутності сторони позивача.
 
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, (а.с. 86, 100, 121). У прохальній частині відзиву вказала на здійсненні розгляду справи за її відсутності. 
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16 квітня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 8965117 в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором С6421, відповідно до якого товариство надало позичальнику кошти у сумі 6 000 грн, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити плату від суми кредиту (а.с. 9-17).
 
Умови договору детально викладені в пунктах 1.3 - 1.10.2, 6.4.1, 6.4.2 Договору. Зокрема, сума кредиту – 6 000 грн, строк кредиту - 360 днів, стандартна процентна ставка/день – 1,0% (застосовується в межах строку договору); знижена процентна ставка/день – 0,01%, орієнтовна реальна річна процентна ставка – 2 899,03% (за стандартною ставкою), орієнтовна загальна вартість позики – 27 600 грн (за стандартною ставкою), орієнтовна реальна річна процентна ставка – 1 933,14% (за стандартною ставкою з урахуванням зниженої процентної ставки), орієнтовна загальна вартість позики – 26 709 грн (за стандартною ставкою з урахуванням зниженої процентної ставки), штраф на 4 день неналежного виконання зобов`язань – 540 грн, починаючи з 5 дня – 120 грн.
Інформація, яка міститься у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що є додатком до договору позики (а.с. 18, 19), та Паспорті споживчого кредиту (а.с. 20-22), дублює умови кредитного договору.
Довідкою наданою ТОВ «ПЕЙТЕК», що діє на підставі Договору про організацію переказу грошових коштів № 190122-1 від 19 січня 2022 року та Договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунків № 04072024-3 від 04 липня 2024 року, підтверджується, що 16 квітня 2024 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у сумі 6 000 грн (а.с. 23).
З інформації, наданої на виконання ухвали суду, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 , банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 , крім того, на вказаний рахунок 16 квітня 2025 року, здійснено переказ коштів у сумі 6 000 грн (а.с. 107), що також підтверджується випискою з банку за період 16 квітня 2025 року – 16 травня 2025 року, (а.с. 110-111).
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за вказаним Договором про надання споживчого кредиту № 8965117 виконало у повному обсязі надавши відповідачу обумовлений Договором кредит.
Крім того, 08 травня 2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 215605451 в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором JSXN, відповідно до якого товариство надало кредитні кошти у сумі 8 000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти (а.с. 39-50).
Умови договору детально викладені в пунктах 2.2, 7.3, 8.3, 8.7.1 11.1 Договору. Зокрема, сума позики – 8 000 грн, кінцева дата повернення виплати кредиту – 07 червня 2030 року, строк дії договору – 5 років, базова процентна ставка/день – 0,98% (застосовується в межах строку договору); дисконтна процентна ставка/день – 0,01%, орієнтовна реальна річна процентна ставка – 2 247,43%, орієнтовна загальна вартість позики – 151 158,40 грн.
Інформація, яка міститься у Паспорті споживчого кредиту (а.с. 37, 38), дублює умови кредитного договору та також підписаний одноразовим ідентифікатором 6628, надісланий відповідачу на вказаний нею номер телефону.
Відповідно до платіжного доручення №043сс269-4083-421d-9275afa6f9ce9517 від 08 травня 2026 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» у сумі 8 000 грн (а.с. 52).
З інформації, наданої на виконання ухвали суду, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 , банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 , крім того, на вказаний рахунок 08 травня 2025 року, здійснено переказ коштів у сумі 8 000 грн (а.с. 107), що також підтверджується випискою з банку за період 08 травня 2025 року – 08 червня 2025 року, (а.с. 108 зворот-109).
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання за вказаним Договором кредитної лінії № 215605451 виконало у повному обсязі надавши відповідачу обумовлений Договором кредит.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Так, згідно із статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Факт підписання сторонами зазначених Договорів не спростований та не оспорюється. Таким чином судом установлено, що посилання на обставини укладення ОСОБА_1 договорів кредитування в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки договори підписані відповідачем за допомогою електронних підписів та/або одноразових ідентифікаторів, як це передбачено умовами договорів.
На переконання суду, вказані правочини є правомірними, адже в розумінні ст. 204 ЦК України їх недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даних Договорів недійсними у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено.
З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаних Договорів кредитування відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі ОСОБА_1 , до матеріалів справи додано наступні документи.
У частині Договору про надання споживчого кредиту № 8965117 від 16 квітня 2025 року.
24 грудня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено Договір факторингу № 24122025/3, у відповідності до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Кредитор) відступив ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (Новий кредитор), права вимоги, визначені в Реєстрі Боржників (а.с. 27,28).
Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 24 грудня 2025 року за Договором факторингу № 24122025/3 від 24 грудня 2025 року, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» реєстр Боржників кількістю 5 820 (а.с. 29).
Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідною копією платіжної інструкції № 221 від 26 грудня 2025 року (а.с. 30).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 24122025/3 від 24 грудня 2025 року, позивач набув право грошової вимоги до відповідача – ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за Договором про надання споживчого кредиту № 8965117 у сумі – 22 914 грн, з яких: 5 880 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 6 174 – сума заборгованості за відсотками та 10 860 грн – сума заборгованості за пенею, штрафами.(а.с. 31).
У частині Договору кредитної лінії № 215605451 від 08 травня 2025 року.
29 липня 2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № МВ-ТП/46, у відповідності до якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Кредитор) відступив ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (Новий кредитор), права вимоги, визначені в Реєстрі Боржників (а.с. 56-58).
29 грудня 2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено Договір факторингу № 29/1225-01, у відповідності до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (Кредитор) відступив ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (Новий кредитор), права вимоги, визначені в Реєстрі Боржників (а.с. 59, 60).
Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідною копією платіжної інструкції в національній валюті № 228 від 30 грудня 2025 року (а.с. 61).
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 1 від 29 грудня 2025 року до Договору Факторингу № 29/1225-01 від 29 грудня 2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача – ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за Договором кредитної лінії № 215605451 у сумі – 28 228,50 грн, з яких: 7 999,80 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 16 228,80 грн - сума заборгованості за відсотками, 3 999,90 грн – сума заборгованості за пенею (а.с. 62).
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права грошової вимоги до ОСОБА_1 а саме: за Договором про надання споживчого кредиту № 8965117 від 16 квітня 2025 року; за Договором кредитної лінії № 215605451 від 08 травня 2025 року.
Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.
Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договорами, доказів своєчасного, належного та повного виконання кредитного договору не надав, що має наслідком наявність заборгованості та підстав для їх стягнення у примусовому порядку.
 
Суд критично ставиться до твердження сторони відповідача, щодо несправедливості процентної ставки та її явному завищенню за Договором кредитної лінії № 215605451. Відповідно до умов укладеного договору нарахування процентів здійснювалось за дисконтною процентною ставкою – 0,01% до 28 травня 2025 року та за процентною ставкою - 0,98%, в день в межах строку кредитування. Відповідно до ч. 5 ст. 8 та п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» до 22 квітня 2024 року надавачі споживчих кредитів могли здійснювати нарахування процентів у розмірі - 2,5%, з 22 квітня 2024 року дозволено здійснювати нарахування процентів, не перебільшуючи ставку в розмірі 1,5%, а з 20 серпня 2024 року – 1% на день.
Отже, за нарахування процентної ставки у розмірі 0,98% не перевищувало максимально дозволеного розміру процентної ставки на вказаний період.
Разом з тим сторона відповідача не заперечувала факт укладення кредитного договору, де чітко прописана процентна ставка з якою відповідач погодилась підписавши кредитний договір.
Щодо розміру нарахованої заборгованості за процентами, то вона обчислюється (8 000 * 0,01% * 20 днів)- за дисконтною процентною ставкою та становить 16 грн, + (8 000 * 0,98% * 209 днів) - за базовою процентною ставкою та становить 16 385,60 грн, що разом становить 16 401,60 (16 385,60 грн + 16 грн). Однак з врахуванням однаразової сплати у розмірі 172,80, заборгованість за процентами становить 16 228,80 грн, що відповідає розрахунку заборгованості. Стороною відповідача власного контрозрахунку не надано.
Судова практика, на яку посилається сторона відповідача застосована не релевантно, адже стосується процентів за невиконання зобов`язань та штрафних санкцій, які дійсно можуть бути зменшені судом. Однак, в цій справі позивач просить стягнути нараховані згідно договору відсотки, як плата за користування кредитом, про стягнення відсотків за невиконання грошового зобов`язання взагалі мова не йде.
Слід наголосити, що наведені види відсотків не можуть бути ототожнені, адже відсотки за користування кредитом, є платою за користування кредитними коштами, а відсотки за невиконання грошового зобов`язання є штрафними санкціями до боржника за невиконання зобов`язання. Втім, захист споживача як слабкої сторони договору щодо отримання споживчого кредиту здійснюється а) законодавчо, шляхом надання двох тижнів після укладання договору на добровільну відмову, а також, зокрема, законодавчою забороною встановлювати максимальний розмір відсотків за користування грошовими коштами у споживчому кредиті б) можливістю оскарження договору в судовому порядку. Навпроти, у зв`язку з воєнним станом стягнення пені та штрафів взагалі заборонено.
Крім того, неспроможним виглядає така логіка відповідача з огляду й на те, що вона оперує поняттям співмірності відсотків, хоча не висвітлює той факт, що вона скористалася послугою мікрокредиту, уклавши Договір кредитної лінії строком на 5 років та отримала кошти у сумі 8 000 гривень, з обумовленою відсотковою ставкою. Відтак, розмір відсотків, як плати за користування кредитом є співмірним до тривалого строку кредитування, на протязі якого відповідач могла правомірно користуватись кредитними коштами.
Отже, суд приходить до висновку, що нарахування відсотків здійснювалось в межах визначених договором умовах та не суперечить нормам закону.
Разом з тим суд погоджується з твердженням сторони відповідача про неправомірність нарахування неустойки за кредитними договорами.
Щодо нарахованої позивачем неустойки за неналежне виконання відповідачем своїх боргових зобов`язань на загальну суму – 14 859,90 грн, з яких: 10 860 грн - за Договором про надання споживчого кредиту № 8965117 від 16 квітня 2025 року; та 3 999,90 грн - за Договором кредитної лінії № 215605451 від 08 травня 2025 року.
Так, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України унормовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку і є чинним на даний час.
Таким чином, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання.
Отже, беручи до уваги період виникнення зазначених договірних відносин кредитування, що мало місце уже у період воєнного стану в Україні та період відповідного прострочення, вимоги позивача у частині нарахування неустойки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та є безпідставними, а тому не підлягають до задоволення.
Відтак підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості за обумовленими вище Договорами кредитування у загальному розмірі – 36 282,60 грн, з яких 12 054 грн за Договором про надання споживчого кредиту № 8965117 від 16 квітня 2025 року, де 5 880 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 6 174 грн - сума заборгованості за відсотками; та 24 228,60 грн за Договором кредитної лінії № 215605451 від 08 травня 2025 року де 7 999,80 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 16 228,80грн - сума заборгованості за відсотками.
У зв`язку з цим, заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, з-поміж іншого, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; (п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 36 282,60 грн, що становить 70,94% від заявлених позовних вимог, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 360,88 грн.
Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 2 ст. 140 ЦПК України).
Згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
Так, у позовній заяві зазначено, що позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, зокрема витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, у розмірі 1 514 гривень.
Натомість позивачем у позові взагалі не зазначено у чому саме полягають вказані витрати, а також не надано суду жодних доказів на підтвердження факту їх здійснення, а тому вони не підлягають до стягнення.
На підставі наведеного, керуючись ст. 140, ст. 141, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами кредиту, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІПН НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (юридична адреса: вул. Лісова, б. 2, м. Бровари, Київська область, 07400; код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість: за Договором про надання споживчого кредиту № 8965117 від 16 квітня 2025 року із ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у сумі – 12 054 (дванадцять тисяч п`ятдесят чотири) гривні; за Договором кредитної лінії № 215605451 від 08 травня 2025 року з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» у сумі – 24 228 (двадцять чотири тисячі двісті двадцять вісім) гривень 60 копійок, а всього стягнути – 36 282 (тридцять шість тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 60 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 360 (дві тисячі триста шістдесят) гривень 88 копійок.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          А.І.Савенко