Справа № 709/1093/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2026 року      с-ще Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Левченко В. В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 

в с т а н о в и в:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06 червня 2026 року серії ВАД № 984991, 06 червня 2026 року близько 18:30 год неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в с. Лукашівка на дитячому майданчику виражався в адресу гр. ОСОБА_3 нецензурною лайкою,
гр. ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виконання батьківських обов`язків, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, суду пояснила, що її син ОСОБА_2 не виражався в адресу ОСОБА_3 нецензурною лайкою, а навпаки останній ображав дітей, зокрема і її сина нецензурними словами та ганявся за дітьми по дитячому майданчику.
Дослідивши адміністративні матеріали, суд встановив наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, до матеріалів справи додано:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 984991 від 06 червня 2026 року;
- рапорт працівника поліції від 06 червня 2026 року про те, що на спецлінію 102 надійшло повідомлення ОСОБА_3 , відповідно до якого ОСОБА_2 виражався в його адресою нецензурною лайкою;
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 06 червня 2026 року, відповідно до якого було прийнято від ОСОБА_3 усну заяву про те, що ОСОБА_2 виражався в його адресу нецензурними словами;
- письмові пояснення ОСОБА_3 від 06 червня 2026 року, відповідно до яких ОСОБА_2 виражався в адресу ОСОБА_3 нецензурними словами та погрожував фізичною розправою;
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 06 червня 2026 року, відповідно до яких
06 червня 2026 року ОСОБА_1 перебувала разом зі своєю неповнолітньою дочкою на дитячому майданчику у с. Лукашівка, куди прийшов і її син ОСОБА_2 . Через деякий час до них підійшов ОСОБА_3 та запитав чому ОСОБА_2 ображає його дочку нецензурними словами, на що ОСОБА_1 повідомила, що запитувала інших дітей і вони це заперечують. Після цього ОСОБА_3 став погрожувати ОСОБА_2 нанесенням тілесних ушкоджень та ганявся за дитиною.
Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
У ч. 1 ст. 256 КУпАП вказано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Складання протоколу це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду як доказ вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
У свою чергу протокол про адміністративне правопорушення визначає межі судового розгляду і є доказом у справі.
Як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.
Крім цього, суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті.
Суд звертає увагу, що відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП, є бланкетною (тобто має відсильний характер до інших нормативних актів).
Відповідно до ст. 150 СК України, на яку є посилання у протоколі про адміністративне правопорушення, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток ; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ; поважати дитину ; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї ; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини ; фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Слід відзначити, що ст. 150 СК України складається з семи частин, тобто визначено низку обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Утім відповідний протокол про адміністративне правопорушення не містить вказівку на конкретну частину вказаної статті СК України.
Суд зауважує, що за змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не було встановлено в чому саме проявилася об`єктивна сторона вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, зокрема те, чи взагалі ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання сина (які саме дії вчинила чи не вчиняла ОСОБА_1 спрямовані на ухилення від виконання батьківських обов`язків), чи була заподіяна шкода інтересам сина (потерпілими від вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, є неповнолітні особи по відношенню яких здійснюється ухилення від виконання батьківських обов`язків), як цього вимагає диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Схожа позиція міститься у постанові Черкаського апеляційного суду від 03 квітня 2026 року (справа № 707/5016/25).
Крім цього, аналізуючи надані суду докази у підтвердження вини ОСОБА_1 , суд звертає увагу, що такі докази не підтверджують обставини, описані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Так, ОСОБА_1 ставиться у провину виражання її сином нецензурними словами в адресу ОСОБА_3 . У підтвердження цього надано тільки письмові пояснення та протокол прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення або таке, що готується, відібрані у останнього.
Також, до матеріалів справи додано письмові пояснення ОСОБА_1 , які містять протилежну позицію, а саме, що це ОСОБА_3 погрожував тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 та ганявся за ним.
Суд наголошує, що адміністративна відповідальність батьків за ст. 184 КУпАП настає виключно у разі доведеного ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини, забезпечення належних умов її життя та розвитку, а не за сам факт неправомірної поведінки неповнолітнього.
Сам по собі факт конфліктної поведінки малолітнього не може автоматично свідчити про наявність складу адміністративного правопорушення в діях батьків. Для притягнення до відповідальності необхідно довести причинний зв`язок між поведінкою дитини та конкретними діями або бездіяльністю батьків, а також встановити, що батьки мали реальну можливість запобігти такій поведінці, але не вжили необхідних заходів.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
У справах «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти росії» («Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 221, 245, 247, 280, 283-284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. В. Левченко