ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/5502/25  Номер провадження 22-ц/814/2379/26	Головуючий у 1-й інстанції Крєпкий С.І.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

22-ц/814/1872/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Карпушина Г. Л.,Обідіної О. І., 
за участю секретаря: Ракович Д. Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - адвоката Константинова Олексія Геннадійовича
на ухвали Чорнухинського районного суду Полтавської області від 26 грудня 2025 року та від 18 лютого 2026 року, ухвалені в с. Чорнухи під головуванням судді Крєпкого С. І.
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,
в с т а н о в и в:
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив встановити способи участи його, як батька, у вихованні дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення графіку періодичних побачень з дитиною та можливості спільного відпочинку двічі на рік під час шкільних канікул, а також зустрічей у святкові дні (Різдво, Великдень) по 3 дні та у день народження дитини та батька по 2 дні. 
22.12.2025 представник позивача - адвокат Константинов О. Г. подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій посилаючись на те, що малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю - відповідачем ОСОБА_2 за межами України, у зв`язку з чим відео зв`язок є єдиним реальним і безпечним способом підтримання стабільного контакту між позивачем, як батьком, та малолітньою дитиною на час розгляду справи, просив забезпечити можливістьїх спілкування двічі на тиждень по 30-40 хвилин у середу з 19 до 20 години та у неділю з 10 до 11 години за Київським часом з використанням засобів електронної комунікації за допомогою месенджерів WhatsApp, Viber, Telegram або інших доступних засобів,зобов`язавши ОСОБА_2 забезпечити наявність справного пристрою та доступу до мережі Інтернет, а також не перешкоджати процесу спілкування дитини з батьком. 
Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 26.12.2025 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Константинова О. Г. про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалою від 18.02.2026 у підготовчому судовому засіданні за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Ступника С. В. судом призначено судово-психологічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинене. 
Не погодившись із вказаними ухвалами, представник позивача подав апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвали суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що заява про забезпечення позову стосувалася виключно мінімального та тимчасового дистанційного контакту, необхідного для запобігання повному відчуженню дитини від батька на період тривалого судового розгляду,тому забезпечення позову не вирішує спір по суті, а лише зберігає фактичний стан права позивача на спілкування з малолітньою дитиною ОСОБА_3 та підтримання батьківського зв`язку з нею до ухвалення рішення у справі.
Зауважує, що під час розгляду справи, що триває понад 9 місяців, позивач втрачає емоційний контакт з дитиною, і саме для запобігання таких наслідків законом передбачений інститут забезпечення позову.
Вказує, що мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.
В апеляційній скарзі на ухвалу суду від 18.02.2026 зазначає, що зупинення провадження у справі у зв`язку з призначенням судово-психологічної експертизи без чітких та належних підстав необхідності проведення такої експертизи створює ризик затягування розгляду справи судом та порушення прав дитини, так як справи щодо контактів з дитиною є чутливими до часу, а саме фактор часу має критичне значення для збереження зв`язку між батьком та малолітньою дитиною. 
У відзиві на апеляційну скаргу представника позивача представник ОСОБА_2 - адвокат Ступнік С. В. просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
У відповіді на відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримав доводи свого представника та просив задовільнити апеляційну скаргу.
Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи замінника та доводи апеляційних скарг, дійшла висновку про їх задоволення, виходячи з наступного.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до пункту 2, 6 частини першої статті 374 ЦПК за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 4 частини першої статті 376 ЦПК України).
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (пункт 4 частини першої статті 379 ЦПК України).
По справі встановлено, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Чорнухінського районного суду Полтавської області від 14.06.2023 у справі № 549/134/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 шлюб між сторонами, зареєстрований 28.12.2018 у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 2925, розірвано.
Згідно інформації з бази даних «Відомості про осіб, які переткнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» за період з 01.01.2023 по 05.05.2025, наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України, 10.02.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїхала за межі України.
Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частини перша, друга статті 159 СК України).
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин та іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (пункти 3, 10 частини першої статті 150 ЦПК України). 
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19)).
Згідно зі статтею 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року,яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.91 (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до частини третьої статті 9 Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Mamchur v. Ukraine, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Hant v. Ukraine, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
Відповідно до частин першої, другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Конвенцією про контакт з дітьми 2003 року (стаття 4) визначено, що дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з таких батьків.
У рішенні від 04 вересня 2018 року у справі «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» (заява № 6221/14) ЄСПЛ зазначив, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі, зі встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися із сином протягом чотирьох років, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції щодо права на повагу до його приватного i сiмейного життя, а тому допустимим є встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті.
Таким чином, у найкращих інтересах дитини є збереження регулярних стосунків та прямих контактів із батьком, який проживає окремо, до вирішення спору по суті судом. 
Відмовляючи у забезпеченні позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, суд першої інстанції не врахував, що метою забезпечення цього позову є запобігання втраті особистого контакту батька з малолітньою дочкою, погіршенню психоемоційного зв`язку між ними за час розгляду справи в суді,а способи забезпечення позову не є тотожними заявленим позовним вимогам та не порушують приписів абзацу першого частини десятої статті 150 ЦПК України.
Оскільки батько та мати мають рівні права та обов`язки у вихованні дитини та відповідно до закону той з батьків, з ким проживає дитина, не вправі перешкоджати у спілкуванні з дитиною та у її вихованні іншому з батьків, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і відбувається саме в інтересах дитини,суд повинен забезпечити збереження особистих контактів між дитиною та батьком під час розгляду справи до набрання рішенням суду законної сили, що відповідає найкращім інтересам дитини, є співмірним та пропорційним заявленим позовним вимогам та не підміняє собою вирішення спору по суті. Невжиття заходів забезпечення позову при тривалому розгляді справи може призвести до втрати емоційного контакту між батьком та малолітньою дочкою, розриву сімейних зв`язків, що ускладнить виконання судового рішення у разі задоволення позову. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали Чорнухинського районного суду Полтавської області від 26.12.2025 та вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 у спосіб зобов`язання відповідача ОСОБА_2 , з якою проживає дитина, забезпечити спілкування батька з дитиною за допомогою відео зв`язку з використанням засобів електронної комунікації. Доказів, що таке спілкування перешкоджатиме нормальному вихованню дитини матеріали справи не містять, тому заперечення представника відповідача проти спілкування позивача з дочкою під час розгляду справи в суді колегія суддів відхиляє. 
У частині призначення ухвалою районного суду від 18.02.2026 судово-психологічної експертизи, що стало підставою для зупинення провадження у справі, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частин першої та третьої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (частина друга статті 102 ЦПК України)
Згідно із пунктом 5 частини першої статті 252, пунктом 10 частини першої статті 253 ЦПК України, у випадку призначення судом експертизи суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі на час проведення експертизи.
Призначаючи у справі судово-психологічну експертизу за клопотанням представника відповідача, суд першої інстанції не врахував, що необхідність такої експертизи мотивована лише поведінкою позивача щодо ініціювання перевірки за місцем проживання відповідача з дитиною поліцією та службою по правах дитини з метою захисту прав та інтересів дитини і не містить належного обґрунтування об`єктивної неможливості розгляду справи без спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини справи неможливо.
Призначення судом експертизи на підставі припущень заявника без будь-яких фактичних даних негативного впливу на дитину позивача призведе до безпідставного затягування розгляду справи з огляду також на те, що відповідно до Порядку проведення судово-психіатричної, судово-психологічної та комплексної судової психолого-психіатричної експертиз, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23 грудня 2025 року № 1935, зареєстровано в Міністерстві юстиції України08 січня 2026 року за № 23/45417, з метою відповіді на поставлені судом питання експерт має здійснити психологічне обстеження особи, відносно якої призначена судово-психологічна експертиза, що вимагає забезпечення явки дитини та сторін по справідо експертної установи з урахуванням вимог як національного, так і міжнародного законодавства, оскільки відповідачка разом із дитиною проживають у Республіці Польща, а проведення судової експертизи із застосуванням інформаційно-комунікаційних технологій заборонено.
Враховуючи, що заявник не обґрунтував об`єктивну необхідність призначення судово-психологічної експертизи відповідно до встановлених обставин справи у спорі щодо участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення такого клопотання та скасовує ухвалу суду першої інстанції про призначення судово-психологічної експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі, внаслідок чого справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Константинова Олексія Геннадійовича задовольнити.
Ухвалу Чорнухинського районного суду Полтавської області від 26 грудня 2025 року та ухвалу цього суду від 18 лютого 2026 року скасувати, ухвалити з цих питань нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
В порядку забезпечення позову зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити спілкування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 шляхом здійснення відео зв`язку з використанням засобів електронної комунікації кожної середи з 19 до 20 год та неділі з 10 до 11 год за Київським часом до набрання рішенням у справі законної сили.
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Ступніка Сергія Васильовича про призначення судово-психологічної експертизи у справі відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя       С. Б. Бутенко

Судді         Г. Л. Карпушин

О. І. Обідіна