ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 березня 2026 року 	Справа № 280/2230/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справ 
за позовом ОСОБА_1 
до Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради
третя особа ОСОБА_2 
про визнання протиправним рішення, його скасування та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради (далі – КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР, відповідач), третя особа ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_2 , третя особа), в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення лікарсько-консультативної комісії відповідача, у формі висновку від 20.11.2025 №748, оформленого у вигляді виписки з медичної карти амбулаторного хворого (форми № 027/о), відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлена інвалідність, враховуючи перебування позивача та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території;
зобов`язати лікарсько-консультативну комісію відповідача повторно провести розгляд документів та заочно приймати рішення про встановлення інвалідності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з наданням відповідного статусу «дитина з інвалідністю підгрупи А», з прийняттями відповідного рішення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення засідання ЛКК КНП «ОКЗ ПНД та СЗХ» ЗОР (відповідачем) 13.11.2025 знову було допущено ряд порушень процедури, на які вказував суд у справі №280/6354/25 у рішенні від 23.07.2025, а саме: всупереч висновків суду, в порушення п.3 Положення про лікарсько консультативну комісію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917 «Деякі питання встановлення лікарсько консультативними комісіями інвалідності дітям», у складі ЛКК знову був відсутній спеціаліст (лікар) з реабілітації, визнаючи це відповідачем була здійснена спроба всупереч діючого законодавства вкотре на свій розгляд змінити процедуру встановлення інвалідності дитині, тому було здійснено підписання ряду внутрішніх наказів , до яких я, як заявник не маю відношення і відповідно не маю наміру виконувати, щоб приховати порушення фахівців ЛКК. Вказує, що за результатами засідання замість медичного висновку, передбаченого п. 12 Положення №917 про дитину з інвалідністю віком до 18 років щодо встановлення категорії «дитина з інвалідністю» або «дитина з інвалідністю підгрупи А» (щодо відмови в установленні категорії «дитина з інвалідністю» або «дитина з інвалідністю підгрупи А» з відповідним обґрунтуванням форма №080/о) була видана виписка з медичної карти амбулаторного хворого (форми № 027/о) без дати, яка у супровідному листі КНП «ОКЗ ПНД та СЗХ» ЗОР від 08.12.2025 № 17885 названа «Висновок ЛКК від 20.11.2025 №748» та не заповнена належним чином: відсутня інформація щодо організації, що здійснює процедуру. Зауважує, що не була складена та не була надана індивідуальна програма реабілітації дитини з інвалідністю, в якій визначаються реабілітаційні заходи, їх обсяги, строки проведення та виконавці. Медичний висновок о про дитину з інвалідністю віком до 18 років форма 080/о у триденний строк не надісланий органові, в якому дитина з інвалідністю перебуває на обліку як особа, що отримує державну соціальну допомогу або пенсію, а у разі первинного встановлення категорії «дитина з інвалідністю» до органу соціального захисту населення за місцем проживання дитини з інвалідністю (п. 12 Положення №917), на сьогодні цю функцію виконує Пенсійний фонд України. Зазначена форму висновку має дві частини, в тому числі корінець, який не вручений батькам або законним представникам для підтвердження факту надання статусу дитині при наявності можливості транспортувати документи матері найближчими родичами на вільній частині України. Стверджує, що окрім відсутності на засіданні ЛКК 13.11.2025 спеціаліста з реабілітації склад комісії також сформований з порушеннями. Відтак, враховуючи наведене вище, зокрема, порушення (яке вчиняється повторно) процедури прийняття висновку ЛКК КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР, а також не врахування медичних документів ОСОБА_2 , у зв`язку із чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою суду від 23.03.2026 позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем було усунуто.
Ухвалою судді від 06.04.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ст. 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.
Відповідач позов не визнав, 20.04.2026 надіслав до суду заперечення (вх. №21020) на позовну заяву, в яких зазначає, що 20.11.2025 проведено повторне засідання ЛКК з питання надання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 статусу «дитина з інвалідністю підгрупи А», сформований висновок ЛКК від 20.11.2025 № 748. Встановлений діагноз: «Дитячий аутизм з помірно вираженими порушеннями психічних та мовних функцій. Обмеження здатності до самообслуговування І ступеня (здатність з витрачанням більш тривалого часу, зменшення кількості дій, потреба в зовнішньому контролі). Обмеження здатності до орієнтації І ступеня (здатність орієнтуватись тільки в звичній ситуації, самостійно і/або з допомогою). Обмеження здатності до спілкування І ступеня (мовні засоби сформовані недостатньо, може спілкуватись з обмеженим колом осіб, за бажанням - зі сторонніми в присутності матері). Обмеження здатності контролювати свою поведінку І ступеня (періодично виникає обмеження здатності контролювати свою поведінку у більш складних життєвих ситуаціях та/або постійне утруднення у виконанні рольових функцій, які зачіпають окремі сфери життя, з можливістю корекції). Обмеження здатності до навчання І ступеня (здатність до навчання у навчальних закладах з інклюзивним навчанням, з використанням корегованих методів навчання, спеціального режиму навчання, спеціальних засобів для освіти). Відповідно до Постанови КМУ від 21.11.2013 № 917, згідно наказу МОЗУ, МПСПУ, МФУ від 08.11.2001 № 454/471/516 р. 10 п. 3 п.п. 3.5 має медичні психіатричні показання для отримання державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю до 18 років. Пояснює, що зважаючи на помірно виражені порушення психічних та мовних функцій організму та обмеження життєдіяльності І ступеня їх вираження (які оцінюються відповідно до вікової норми), у відповідності до Постанови КМУ від 21.11.2013 № 917, підстав для встановлення дитині категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А» на цей час немає. Заявниця отримала виписку із медичної карти амбулаторного хворого з вищезазначеним висновком та рекомендаціями щодо реабілітаційних заходів до індивідуальної програми реабілітації дитини з інвалідністю. Стверджує, що склад комісії сформований з досвідчених, фахових спеціалістів з тривалим досвідом роботи, за участю професора кафедри психіатрії, психотерапії та медичної психології ЗДМФУ. Діагноз встановлений у відповідності до діючої міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду та постанови КМУ від 21.11.2013 №917, з урахуванням клініко-функціональних порушень та обмежень життєдіяльності. Також зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 17.03.2020 у справі № 240/7133/19 та огляду на предмет спору та аналіз нормативно-правових актів, предметом розгляду у цієї справі по суті є оцінка обґрунтованості рішення лікарсько-консультативної комісії, що виходить за межі дослідження в контексті застосування норм матеріального та процесуального права. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 29.12.2021 у справі № 638/2723/16-а та від 12.10.2021 у справі № 280/4820/19. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
28.04.2026 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив (вх. №22755), у якій зауважує, що доводи відповідача щодо того, що заклад психоневрологічної допомоги надає рекомендаційний висновок, тобто, висновок про наявність медичних показань для визнання дитини інвалідом віком до 18 років, а остаточний висновок, тобто медичний висновок про дитину з інвалідністю до 18 років та індивідуальну програму реабілітації дитини з інвалідністю — дитячий лікувально профілактичний заклад за місцем проживання дитини» – є викривленим, не відповідає дійсності та суперечить попередній процесуальній (та позапроцесуальній) поведінці відповідача, як суб`єкта владних повноважень. Звертає увагу суду, що місцем проживання та реєстрації дитини є місто Токмак, Запорізької області, яке відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 № 376 про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, є тимчасово окупованим з 26.02.2022, тому незрозумілим є до якої саме лікарні за місцем проживання дитини з точки зору відповідача відносяться обов`язки для прийняття такого рішення щодо «остаточного висновку» про надання дитині статусу «дитина з інвалідністю підгрупи А» та видачі індивідуальної програми реабілітації дитини з інвалідністю, так як всі медичні заклади м. Токмак перебувають (тимчасово) поза контролем української влади. Крім того, документи для прийняття висновку щодо встановлення дитині статусу «дитина з інвалідністю підгрупи А» та видачі індивідуальної програми реабілітації дитини з інвалідністю були направлені до КНП «ОКЗПНД та СЗХ ЗОР» не позивачем, а перенаправлені Департаментом охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (Запорізької обласної військової адміністрації) на її звернення до Міністерства охорони здоров`я України щодо оформлення дитині інвалідності. Відтак вважає, що відповідач має імперативно дотримуватись норм законодавства при проведенні розгляду цих документів ЛКК та відповідно до вимог Положення «Про лікарсько-консультативну комісію», затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям» за результатами засідання мав видати документ - медичний висновок 080/о форма про дитину з інвалідністю віком до 18 років щодо встановлення категорії «дитина з інвалідністю» або «дитина з інвалідністю підгрупи А» (або щодо відмови в установленні категорії «дитина з інвалідністю» або «дитина з інвалідністю підгрупи А» з відповідним обґрунтуванням форма 080/о) та видати індивідуальну програму реабілітації, та у триденний строк надіслати органові, в якому дитина з інвалідністю перебуває на обліку як особа, що отримує державну соціальну допомогу або пенсію, а у разі первинного встановлення категорії «дитина з інвалідністю» - до органу соціального захисту населення за місцем проживання дитини з інвалідністю (п. 12 Положення №917) - на сьогоднішній день цю функцію виконує Пенсійний фонд України.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України, справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України). 
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16.06.2017 Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області.
30.10.2019 дитячий лікар-психіатр КНП «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» ЗМР в присутності та за згодою обох батьків двох батьків проконсультував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановив діагноз «F84.8, F90.0».
Згідно з повторним консультуванням ОСОБА_2 27.11.2019 в КНП «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» ЗМР вищезазначений діагноз встановлено повторно та призначено заходи реабілітації: АВА-терапію, санаторне лікування, логопедичну корекцію, інклюзію в дитячих закладах, динамічне спостереження у лікаря-психіатра дитячого.
11.09.2020 ОСОБА_2 проконсультований дитячим лікарем-неврологом ОСОБА_3 , встановлений діагноз «Аутичний спектр. Гіпопаратиреоз?», рекомендовано продовжити прийом гліцину, консультація лікаря-ендокринолога.
26.03.2021 ОСОБА_2 з батьками повторно проконсультований лікарем- психіатром дитячим консультативної поліклініки комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня»: Запорізької обласної ради, діагноз «F84.0, F90.0, F95.0», рекомендовано продовжити заняття, інклюзивне навчання, динамічне спостереження у лікаря-психіатра та реабілітаційне лікування в умовах обласного дитячого закладу з надання психіатричної допомоги.
08.04.2021, 29.05.2021, 24.07.2021 ОСОБА_2 проконсультований дитячим неврологом, к.мед.н. ОСОБА_4 , якою встановлено клінічний діагноз: «Синдром гіперактивності з аутистичним спектром порушень. Недиференційована дисплазія сполученої тканини», призначено медикаментозне лікування (церебрум-композитум, нейроксон, атаракс, мебікар, дельталіцін, нообут, магне-В6, сонопакс, церебролізін, когівіс, еглоніл, атаракс, ремтро плюс).
08.03.2023 за дорученням Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної військової адміністрації на звернення позивача як законного представника ОСОБА_2 , до Міністерства охорони здоров`я України у зв`язку із знаходженням на тимчасово окупованій території Запорізькій області, психіатричною ЛКК КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР було проведено дистанційний огляд ОСОБА_2 . До огляду були залучені психіатр, логопед, психолог. 
За висновком ЛКК від 08.03.2023 № 332 ОСОБА_2 страждає на органічний психічний розлад з загальним недорозвитком мови ІІ-ІІІ ступеню (стерта форма дизартрії), аутистичні форми поведінки, що призводять до соціальної дезадаптації (F09.6; F80.1).
У відповідності до спільного наказу Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 № 45471/516 «Про затвердження переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю до 18 років» розділ X, пункт 1, підпункт 1.3 дитина заявниці має право на оформлення державної соціального допомоги як дитина з інвалідністю строком на 2 роки.
Надано рекомендації реабілітаційних заходів до індивідуальної програми реабілітації дитини з інвалідністю з визначенням ступенів обмеження життєдіяльності, а саме: до самообслуговування - II ступень, до орієнтації - II ступень, до спілкування - II ступень, до контролю за своєю поведінкою - II ступень, до навчання - II ступень, та середнім реабілітаційним потенціалом.
Медичних показань щодо встановлення дитині заявниці категорії «дитина з інвалідність підгрупи А» під час проведення дистанційного огляду комісією не було : встановлено.
21.03.2023 за місцем мешкання лікуючим лікарем ОСОБА_2 направлено на лікарсько-консультативну комісію з метою видачі довідки матері на одержання державної соціальної допомоги. 21.03.2023 лікарсько-консультативна комісія видала матері довідку для одержання державної соціальної допомоги для дитини, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 та від 21.11.2017 № 917, без номера, за одним підписом заступника головного лікаря.
14.04.2023 на повторне звернення ОСОБА_1 до директора Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної, військової адміністрації від 04.04.2023 ЛКК при КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР було проведено повторний дистанційний огляд ОСОБА_2 за участю співробітників кафедри психіатрії, психотерапії, загальної та медичної психології, наркології та сексології Запорізького державного медичного університету.
Згідно з висновком ЛКК від 14.04.2023 № 469 встановлено діагноз « F09.6; F80.1 -Органічний психічний розлад аутистичного спектру з помірно-вираженими функціональними порушеннями, загальний недорозвиток мови II-ІІІ рівня з синдромом дизартрії». Визначені ступені обмеження життєдіяльності, а саме: до навчання - І ступень, до спілкування - І ступень, самообслуговування - І ступень, та реабілітаційний потенціал - середній.
Не погодившись з висновками ЛКК від 14.04.2023, вважаючи, що вони були прийняті з порушенням встановленої процедури, що призвело до невірного встановлення діагнозу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду.
Вказані обставини встановлені рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 у справі №280/6354/25 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано рішення лікарсько-консультативної комісії КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР у формі висновків від 08.03.2023 № 332, від 14.04.2023 № 469 стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язано КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР провести повторне засідання з питання надання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу "дитина з інвалідністю підгрупи А", з урахуванням висновків суду у даній справі.
При цьому, скасовуючи рішення лікарсько-консультативної комісії КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР у формі висновків від 08.03.2023 № 332, від 14.04.2023 № 469 та зобов`язуючи відповідача провести повторне засідання з питання надання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу "дитина з інвалідністю підгрупи А" суд вказав на те, що спірні рішення прийняті без належної мотивації та без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Судом було вказано про відсутність в матеріалах справи жодних відомостей про проведення огляду ОСОБА_2 , в тому числі дистанційно; відсутність у складі комісії лікаря з реабілітації; невідповідності зазначених класифікаторів згідно Міжнародної класифікації хвороб «МКХ-10), незазначення підстав визначення ступенів вираження порушень функцій організму ОСОБА_2 під час оцінки показників, з огляду на вік дитини та ступінь її захворювання; відсутність переліку документів, які переглядались комісією та обґрунтувань визначення ступенів обмеження по відповідним критеріям.
Зазначене рішення набрало законної сили 27.10.2025.
Згідно з наданою випискою з медичної карти амбулаторного хворого форми №027/о ОСОБА_2 , висновком лікарсько-консультативної комісії від 20.11.2025 № 748 встановлено:
«Діагноз: Дитячий аутизм з помірно вираженими порушеннями психічних та мовних функцій. Обмеження здатності до самообслуговування І ступеня (здатність з витрачанням більш тривалого часу, зменшення кількості дій, потреба в зовнішньому контролі). Обмеження здатності до орієнтації І ступеня (здатний орієнтуватись тільки в звичній ситуації, самостійно і/або з допомогою). Обмеження здатності до спілкування І ступеня (мовні засоби сформовані недостатньо, може спілкуватись з обмеженим колом осіб, за бажанням - зі сторонніми в присутності матері). Обмеження здатності контролювати свою поведінку - І ступеня (періодично виникає обмеження здатності контролювати свою поведінку у більш складних життєвих ситуаціях та/або постійне утруднення у виконанні рольових функцій, які зачіпають окремі сфери життя, з можливістю корекції). Обмеження здатності до навчання - І ступеня (здатність до навчання у навчальних закладах з інклюзивним навчанням, з використанням корегованих методів навчання, спеціального режиму навчання, спеціальних засобів для освіти).
Відповідно до Постанови КМУ від 21.11.2013 № 917, згідно наказу МОЗУ, МПСПУ, МФУ від 08.11.2001 р. № 454/471/516 р. 10 п. 3 п.п. 3.5 має медичні психіатричні показання для отримання державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю до 18 років. 
Зважаючи на помірно виражені порушення психічних та мовних функцій організму та обмеження життєдіяльності І ступеня їх вираження (які оцінюються відповідно до вікової норми), відповідності до Постанови КМУ від 21.11.2013 № 917 підстав для встановлення дитині категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А» на цей час немає».
Вважаючи протиправним рішення лікарсько-консультативної комісії відповідача, у формі висновку від 20.11.2025 №748, оформленого у вигляді виписки з медичної карти амбулаторного хворого (форми № 027/о), відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлена інвалідність, враховуючи перебування на тимчасово окупованій території, позивач звернулась із даним позовом до суду про його скасування.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» (Закон № 2961-IV) дитина з інвалідністю - особа до досягнення нею повноліття (віком до 18 років) зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність.
Згідно з частиною 1 статті 7 Закону № 2961-IV Медико-соціальна експертиза осіб з обмеженнями повсякденного функціонування та осіб з інвалідністю проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів.
За частинами 3-7 статті 7 Закону № 2961-IV залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.
Перша група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від міри втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягів потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або диспансерному нагляді.
До підгрупи А першої групи інвалідності належать особи з виключно високою мірою втрати здоров`я, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування.
До підгрупи Б першої групи інвалідності належать особи з високою мірою втрати здоров`я, значною залежністю від інших осіб у забезпеченні життєво важливих соціально-побутових функцій і які частково здатні до виконання окремих елементів самообслуговування.
Особам у віці до 18 років лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів встановлюється категорія "дитина з інвалідністю", а особам у віці до 18 років з виключно високою мірою втрати здоров`я та з надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування, - категорія "дитина з інвалідністю" підгрупи А.
За частиною 10 статті 7 Закону № 2961-IV лікарсько-консультативні комісії лікувально-профілактичних закладів:
визначають наявність стійкого розладу функцій організму дитини та відповідно можливі обмеження її життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем;
складають (коригують) індивідуальну програму реабілітації дитини з інвалідністю, в якій визначаються реабілітаційні заходи і строки їх виконання, та здійснюють контроль за повнотою та ефективністю виконання цієї програми;
надають консультативну допомогу з питань реабілітації та стороннього догляду, диспансерного нагляду або допомоги дітям з інвалідністю;
забезпечують своєчасний огляд (переогляд) дітей з порушеннями стану здоров`я та дітей з інвалідністю.
Медико-соціальні послуги з огляду повнолітніх осіб і послуги лікарсько-консультативних комісій з огляду дітей надаються безоплатно.
Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Положення про лікарсько-консультативну комісію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917 (далі - Положення № 917), лікарсько-консультативні комісії (далі - комісії) функціонують у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Утворюються в установленому порядку такі комісії: центральна комісія Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, центральні обласні, центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні комісії), міські, районні, міжрайонні, районні в містах комісії. Центральні комісії утворюються за рішенням Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Центральна комісія МОЗ утворюється та функціонує за рішенням МОЗ у порядку, встановленому Міністерством. Склад центральної комісії МОЗ та її чисельність затверджуються МОЗ.
За текстом пункту 7 Положення № 917 Комісії: 1) визначають: наявність стійкого розладу функцій організму та відповідно можливі обмеження життєдіяльності дитини під час взаємодії із зовнішнім середовищем; категорію дитина з інвалідністю або дитина з інвалідністю підгрупи А, причину і час настання інвалідності, а також ступінь втрати працездатності (у відсотках) у дітей віком від 15 до 18 років, які потерпіли від нещасного випадку на виробництві ; потребу дитини з інвалідністю у забезпеченні її технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань; потребу дитини з інвалідністю у медичній допомозі та соціальних послугах, в тому числі додатковому харчуванні, у забезпеченні лікарськими засобами, постійному сторонньому догляді, диспансерному нагляді, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування тощо; ступінь стійкого обмеження життєдіяльності для направлення дитини з інвалідністю до реабілітаційних установ та інших установ, що здійснюють соціальне обслуговування.
За пунктом 10 Положення № 917 рішення комісії приймається більшістю голосів. У разі рівного розподілу голосів голос голови комісії є вирішальним.
Відомості щодо результатів проведення медико-соціальної експертизи і прийнятих рішень вносяться до медичного висновку на дитину з інвалідністю та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою закладу охорони здоров`я.
За пунктом 12 Положення № 917 Комісія в день проведення медико-соціальної експертизи готує за формою, затвердженою МОЗ, медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років щодо встановлення категорії дитина з інвалідністю або дитина з інвалідністю підгрупи А (щодо відмови в установленні категорії дитина з інвалідністю або дитина з інвалідністю підгрупи А з відповідним обґрунтуванням) та складає індивідуальну програму реабілітації дитини з інвалідністю, в якій визначаються реабілітаційні заходи, їх обсяги, строки проведення та виконавці.
Медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років у триденний строк надсилається органові, в якому дитина з інвалідністю перебуває на обліку як особа, що отримує державну соціальну допомогу або пенсію, а у разі первинного встановлення категорії дитина з інвалідністю - до органу соціального захисту населення за місцем проживання дитини з інвалідністю.
Позивач звертає увагу суду на те, що під час проведення засідання ЛКК КНП «ОКЗ ПНД та СЗХ» ЗОР (відповідачем) 13.11.2025 знову було допущено ряд порушень процедури, на які вказував суд у справі №280/6354/25 у рішенні від 23.07.2025.
З цього приводу судом встановлено, що 13.01.2026 від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням зазначеного судового рішення. В обґрунтування заяви позивач зазначає, що відповідач на виконання рішення суду 13.11.2025 провів засідання, під час якого ОСОБА_2 у дистанційному режимі було оглянуто лікарсько-консультаційною комісією. Однак, під час зазначеного засідання ЛКК було повторно допущено порушення процедури, які вже були досліджені судовим рішенням.
Ухвалою суду від 23.01.2026 у справі №280/6354/25 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.09.2025 у справі №280/6354/25 – відмовлено.
Судом встановлено, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.09.2025 у справі №280/6354/25 наказом директора КНП «ОКЗ ПНД та СЗХ» ЗОР від 04.11.2025 №49/1-ОД відповідач призначив на 13.11.2025 повторний огляд дитини позивача ОСОБА_2 у дистанційному форматі.
В подальшому до наказу від 04.11.2025 №49/1-ОД внесено зміни, яким призначено заочний огляд ОСОБА_2 до 20.11.2025 у зв`язку з неявкою на повторний огляд 19.11.2025.
Також, затверджено рекомендації реабілітаційних заходів до індивідуальної програми реабілітації дитини з інвалідністю ОСОБА_2 .
Таким чином, зі змісту наданої виписки з медичної карти амбулаторного хворого форми №027/о ОСОБА_2 , висновком лікарсько-консультативної комісії від 20.11.2025 № 748, судом встановлено:
- наявність відомостей про проведення огляду ОСОБА_2 в присутності матері засобами телекомунікаційного зв`язку;
- наявність у складі комісії лікаря з реабілітації, а саме завідуючого відділення (лікаря фізичної та реабілітаційної медицини реабілітаційного відділення ОСОБА_5 ;
- усунення невідповідності зазначених класифікаторів згідно з Міжнародною класифікацію хвороб «МКХ-10);
- наявність підстав визначення ступенів вираження порушень функцій організму ОСОБА_2 під час оцінки показників, з огляду на вік дитини та ступінь її захворювання, переліку документів, які переглядались комісією, зокрема висновки клінічного психолога від 13.11.2025 та висновок логопеда від 13.11.2025, а також обґрунтувань визначення ступенів обмеження по відповідним критеріям.
Зазначені обставини, на думку суду, свідчили про виконання відповідачем рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.09.2025 у справі №280/6354/25, з урахуванням зроблених судом висновків щодо проведення процедури огляду.
Натомість зазначені позивачем в заяві порушення відповідачем процедури огляду виходять за межі покладених на відповідача судовим рішенням зобов`язань та можуть свідчити про існування нового спору.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.07.2025 у справі №280/6354/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23.01.2026 – без змін.
Суд зазначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 78 КАС України).
На підставі вище встановлених обставин, з урахуванням висновків суду в межах розгляду справи №280/6354/25, суд відхиляє доводи позивача щодо формування на засіданні ЛКК складу комісії з порушеннями, зокрема відсутності спеціаліста з реабілітації при проведенні ЛКК.
Стосовно доводів позивача про те, що за результатами засідання замість медичного висновку передбаченого пунктом 12 Положення № про дитину з інвалідністю віком до 18 років щодо встановлення категорії «дитина з інвалідністю» або «дитина з інвалідністю підгрупи А» (щодо відмови в установленні категорії «дитина з інвалідністю» або «дитина з інвалідністю підгрупи А» з відповідним обґрунтуванням) була видана виписка з медичної карти амбулаторного хворого (форми № 027/о) без дати, суд вважає за необхідне вказати про таке.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.12.2001 №482 затверджено Порядок видачі медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років (далі - Порядок №482), пунктами 3-6 якого визначено, що установлення у дитини медичних показань для визнання її інвалідом віком до 18 років здійснюється лікарсько-консультативними комісіями (далі - ЛКК) дитячих обласних, багатопрофільних міських лікарень, спеціалізованих лікарень, диспансерів, де діти перебувають на диспансерному обліку та спеціалізованому лікуванні, Української дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ», Українського центру медичної реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи, клінік науково-дослідних установ Міністерства охорони здоров`я України та Академії медичних наук України після стаціонарного або амбулаторного обстеження.
При обстеженні в указаних закладах наявність у дитини медичних показань для визнання її інвалідом віком до 18 років обґрунтовується лікуючим лікарем у первинній медичній документації: медичній карті стаціонарного хворого (ф.003/о) або історії розвитку дитини (ф.112/о) за підписами лікуючого лікаря, завідувача відділення (поліклініки) та заступника головного лікаря з медичної частини із зазначеним згідно з Міжнародною класифікацією хвороб (МКХ-10) діагнозом та кодом.
Аналогічний запис заноситься до виписки з медичної карти стаціонарного хворого (ф.027/о) або консультативного висновку спеціаліста (ф.028/о) за підписами лікуючого лікаря, завідувача відділення (поліклініки), заступника головного лікаря з медичної частини, засвідченими печаткою лікувально-профілактичного закладу.
Виписка з медичної карти стаціонарного хворого (ф.027/о) або консультативний висновок спеціаліста (ф.028/о) видаються на руки батькам дитини, усиновителям, опікуну або піклувальнику.
Так, відповідно до пункту 7 Порядку №482 визнання дитини віком до 18 років інвалідом та оформлення медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років (ф.080/о "Медичний висновок про дитину з інвалідністю до 18 років" додається) здійснюється лікарсько-консультативною комісією дитячого лікувально-профілактичного закладу за місцем проживання дитини після особистого огляду її та за наявності виписки з медичної карти стаціонарного хворого (ф.027/о) або консультативного висновку спеціаліста (ф.028/о), виданих після стаціонарного або амбулаторного обстеження дитини в дитячій обласній, багатопрофільній міській лікарнях, спеціалізованих лікарнях, диспансерах, де діти перебувають на диспансерному обліку та спеціалізованому лікуванні, Українській дитячій спеціалізованій лікарні "ОХМАТДИТ", Українському центрі медичної реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи або клініках науково-дослідних установ Міністерства охорони здоров`я, Академії медичних наук України та оформлених у зазначеному порядку.
Згідно з пунктом 11 Порядку №482, медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років оформляється за підписами головного лікаря дитячого лікувально-профілактичного закладу, його заступника з медичної частини та лікуючого лікаря, завіряється круглою печаткою і в 3-денний строк направляється в орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання батьків, усиновителів, опікуна, піклувальника дитини з інвалідністю віком до 18 років.
Отже, чинним законодавством України передбачено оформлення та видачу висновків про дитину з інвалідністю віком до 18 років (ф.080/о "Медичний висновок про дитину з інвалідністю до 18 років") дитячими лікувально-профілактичними закладами за місцем проживання дитини після особистого огляду її.
При цьому, за приписами пункту 5 Порядку №917 лікар, який надає дитині первинну медичну допомогу, готує та подає на розгляд комісії документи для встановлення дитині категорії “дитина з інвалідністю” або “дитина з інвалідністю підгрупи А”. При цьому зазначений лікар повинен бути присутнім під час проведення засідання комісії для інформування про стан дитини.
У разі коли дитина, батьки або законні представники якої звертаються для встановлення категорії “дитина з інвалідністю” або “дитина з інвалідністю підгрупи А”, не може бути присутньою на засіданні комісії за станом здоров`я, огляд її проводиться з виїздом на місце її проживання (перебування), у тому числі в спеціальних установах і закладах соціального захисту дітей, місцях позбавлення волі або в стаціонарі, в якому вона проходить лікування.
В окремих випадках, зокрема коли дитина, батьки або законні представники якої звертаються для встановлення категорії «дитина з інвалідністю» або «дитина з інвалідністю підгрупи А», проживає у віддаленій, важкодоступній місцевості, члени комісії можуть прийняти рішення щодо встановлення інвалідності дитині на підставі поданих документів за згодою батьків дитини або її законних представників.
Ураховуючи викладене, суд не погоджується з доводами відповідача щодо неможливості складання за результатами ЛКК висновку за формою 080/о.
Крім того, судом встановлено та відповідачем не спростовано, що КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР не розроблена індивідуальна програма реабілітації у відповідності до вимог Закону України «Про реабілітацію» від 06.10.2005 № 2961-IV, а видані ЛКК лише рекомендації.
Судом встановлено та відповідачем не заперечено, що комісією на час прийняття рішення не були витребувані та не прийняті до уваги висновки вузькопрофільних спеціалістів, зокрема, не надана оцінка психолога, не було проведено додаткових обстежень.
Визначення, наведені в оспорюваному рішенні не містять жодних пояснень щодо того, яких саме підстав для встановлення категорії немає, які саме дані можуть (мають) бути зібрані та надані, та які саме підстави потребують підтвердження.
Відсутні також будь-які посилання щодо того, якими саме дослідженнями та обстеженнями має бути підтверджена міра втрати здоров`я, надзвичайна (повна) залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду та фактична нездатність до самообслуговування у дитини, щодо якої заявлено вимоги, порівняно зі здоровою.
При цьому, саме наведені критерії є підставою для встановлення відповідної категорії, і саме наявність або відсутність цих критеріїв мала бути розглянута відповідачем.
Отже, з оскаржуваного рішення не можливо встановити, з чого саме виходила комісія приймаючи висновок про невідповідність стану дитини критеріям для встановлення категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А».
За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення лікарсько-консультативної комісії прийнято формально, без обґрунтування підстав його прийняття.
Враховуючи викладене, рішення лікарсько-консультативної комісії КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР, у формі висновку від 20.11.2025 №748, оформленого у вигляді виписки з медичної карти амбулаторного хворого (форми № 027/о) є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача провести повторне засідання з розгляду питання щодо надання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу «Дитина з інвалідністю підгрупи А».
Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , статус «дитина з інвалідністю підгрупи А» віком до 18 років, суд зазначає, що останні не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебрати на себе повноваження ЛЛК та встановлювати будь-які діагнози, і замість лікарської комісії висновки на підставі лікарської документації. Такі повноваження відносяться виключно до компетенції лікарської комісії, яка досліджує документи та приймає відповідні рішення.
Таким чином, суд звертає увагу, що при вирішенні спору, судом не встановлюється правильність або хибність діагнозу дитини позивача, не вирішується питання підстав для наявності або відсутності встановлення інвалідності дитині, а надається оцінка рішенню ЛКК з точки зору чи була дотримана процедура при прийнятті рішення.
Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.
При цьому щодо решти доводів сторін слід зазначити, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).
Згідно із частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1064,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд –

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради (69033, м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд. 10-А, код ЄДРПОУ 05498909), третя особа ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним рішення, його скасування та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати рішення лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради у формі висновку від 20.11.2025 №748, оформленого у вигляді виписки з медичної карти амбулаторного хворого (форми № 027/о), щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради провести повторне засідання з питання надання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу "дитина з інвалідністю підгрупи А", з урахуванням висновків суду у даній справі.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1064,96 грн. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак