справа № 208/14630/25
провадження № 2/208/1433/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 р.   м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського, Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Кузнєцової А.С., 
за участю секретаря судового засідання: Вікторовської О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позвоного провадження цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання, -
ВСТАНОВИВ:
На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено вимогу встановлення факту постійного проживання ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 з 29.11.2010 року по 09.10.2021 року.
Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 25 травня 1974 року уклали шлюб. Подружжя з 1974 року проживали разом однією сім`єю, мають двох повнолітніх дітей. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. На момент смерті подружжя проживало удвох за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 був зареєстрований за вищевказаною адресою, а позивач була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1999 року спадкодавцю належить частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що і є спадщиною після ОСОБА_4 . Будинок за адресою: АДРЕСА_1 наразі на підставі Договору дарування від 06.03.2020 року належить сину позивача. Раніше вищевказаний будинок належав ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Єлизаветівським виконавчим комітетом від 29.11.2010 року. Позивач та її померлий чоловік проживали у цьому будинку із 02.03.2009 року.
22.10.2025 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лимара Є.В. з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_4 . Оскільки померлий та позивач були подружжям, все подружнє життя проживали разом, ОСОБА_1 вважала, що прийняла спадщину від чоловіка і звертатися до нотаріуса у 6-місячний термін їй не потрібно. Однак, 22.10.2025 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском 6 місячного терміну для прийняття спадщини та відсутністю факту прийняття спадщини (з причини реєстрації чоловіка і дружини за різними адресами).
В зв`язку з неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину, позивачка вимушена звернутися до суду із позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача – адвоката Іванченко А.Л., в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, надійшла заява про розгляд справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримано.
Відповідачі ОСОБА_3 за ОСОБА_2 надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Підтвердили факт спільного проживання їх батьків до моменту смерті батька - ОСОБА_4 . Проти задоволення позову не заперечували.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч.2ст.247ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.
Позивач  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5-7).
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 25 травня 1974 року уклали шлюб, який був зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 251, серія НОМЕР_1 від 17.10.2025 (а.с.9).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (підтверджено копією свідоцтва про смерть - а.с.8)
На підставі Договору дарування від 06.03.2020 року будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить сину позивача -  ОСОБА_3 (а.с.10-12).
На підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1999 року ОСОБА_4 за життя належала частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13)
Відповідно до акту №663 від 28.10.2025 року, про проживання без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 02.03.2009 р. та до часу смерті. Разом з ним проживала та вела спільне господарство  ОСОБА_1 з 02.03.2009 р. до дня смерті чоловіка - ІНФОРМАЦІЯ_1 та по теперішній час. Даний факт проживання підтверджують сусіди (а.с.14).
22.10.2025 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лимара Є.В. з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_4 . Оскільки померлий та позивач були подружжям, все подружнє життя проживали разом, ОСОБА_1 вважала, що прийняла спадщину від чоловіка і звертатися до нотаріуса у 6-місячний термін їй не потрібно. 
22.10.2025 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском 6 місячного терміну для прийняття спадщини та відсутністю факту прийняття спадщини (з причини реєстрації чоловіка і дружини за різними адресами) (а.с.25)
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.
Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2009 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», а саме: у разі, якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, (а не про встановлення факту прийняття спадщини). Такої ж позиції дотримався і Верховний Суд у справі № 227/3750/19.
Метою встановлення факту спільного постійного проживання позивача із спадкодавцем час відкриття спадщини є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
На підтвердження факту постійного проживання ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 з 29.11.2010 року по 09.10.2021 року позивачем були надані копії свідоцтва про шлюб, копія свідоцтва про смерть, документи на будинок, в якому мешкало подружжя, акт про проживання.
Беручи до уваги вищенаведене, досліджені у судовому засіданні докази, що з достовірністю підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 за однією адресою на момент смерті ОСОБА_4 , а також те, що в іншій спосіб, ніж в судовому порядку, позивач позбавлена можливості встановити даний факт, суд дійшов висновку про достатність підстав для встановлення факту та задоволення заяви, оскільки іншим чином встановити його неможливо, а встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини після померлого чоловіка.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна, частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. 
В позовній заяві вимог щодо судового збору не заявлено.
На підставі ст. 3 СК України, Постанови Великої палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц, керуючись ст. ст.12,13,18, 263-265, 268, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ :
Заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання. – задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 саме з 02.03.2009 року по 09.10.2021 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Дата складання повного тексту рішення суду – 28.04.2026 року. 
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- представник позивача: ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , адрсеса: м. Кам`янське. проспект Наддніпрянський, буд. 18;
- відповідачі:
-  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована: АДРЕСА_2 ;
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя  А.С. Кузнєцова