3/441/205/2026 441/646/26	

П О С Т А Н О В А
Іменем України

29.04.2026 суддя Городоцького районного суду Львівської області Ференц О.І., розглянувши за участю в режимі відеоконференції захисника Шевчука Ю.А. матеріали справи, що надійшли з ВнП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, 
за ч.1 ст.130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:

12.03.2026 року близько 09 год. 25 хв. на 2 км автодороги «Комарно - Лівчиці» у Львівському районі Львівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки “Nissan”, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Шевчук Ю.А., 27.04.2026 року подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з наступним. Працівники поліції здійснили зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 безпідставно, зіславшись лише в рапорті від 12.03.2026 року на п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Вважає, що поліцейський перевищив свої повноваження коли зупинив транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , більше того незаконно провів його поверхневий огляд, перевіряв військово-облікові документи, що не входить до повноважень поліцейського. Крім цього звертає увагу суду на те, що поліцейськими порушено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджену наказом МВС України 18.12.2018 року № 1026, оскільки така відеозйомка не була безперервною, не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій. Як вбачається із відеозаписів, у ОСОБА_1 відсутні будь які ознаки алкогольного сп`яніння, крім того поліцейські зазначали різні такі ознаки у різних процесуальних документах, що свідчить про їх надуманість. Також працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 наслідки складення протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, лише наголошено на тому, що відмова від проходження огляду прирівнюється до стану алкогольного сп`яніння, відтак особа не до кінця усвідомлювала наслідки такого протоколу. Також ОСОБА_1 не вручили копію примірника Акту огляду на стан сп`яніння, всі пояснення особи були надиктовані працівником поліції. З огляду на наведене вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, відтак провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Згідно з вимогами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За положеннями ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши думку захисника, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується інформацією, наведеною у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 612818 від 12.03.2026 року, матеріалами відео зйомки з місця зупинки ОСОБА_1 , іншими письмовими матеріалами справи.
При цьому заперечення проти протоколу захисника суд відхиляє з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
Ізвідеозапису, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 рухається хаотично, з`їжджає на узбіччя, після чого знову повертається на проїзну частину дороги, що фіксувалося не лише візуально як зазначає захисник, але й на нагрудну камеру працівника поліції. З огляду на наведене працівники поліції мали підстави стверджувати, що ОСОБА_1 порушує правила дорожнього руху, а відтак і може бути причетним до вчинення адміністративного правопорушення. Подальше не притягнення його до адміністративної відповідальності не свідчить про відсутність підстав для його зупинки працівниками поліції у ситуації, що склалася. З огляду на наведене вважаю за правомірну зупинку працівниками поліції ОСОБА_1 з підстав, зазначених у рапорті.
Щодо доводів про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, зазначаю, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. Покликання захисника на те, що ОСОБА_1 не були роз”яснені наслідки складення протоколу за відмову від проходження огляду для визначення стану сп`яніння, на висновки суду не впливають і не можуть бути підставою для висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 отримував право керування транспортним засобом у визначеному законом порядку, відтак повинен бути обізнаний про свої права та обов”язки в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також про наслідки відмови від проходження огляду на визначення стану сп”яніння, зауважень до протоколу в ОСОБА_1 не було, про що він особисто зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому такі повноваження є дискреційними, а суд не вправі втручатися у них і перевіряти підставність висунення вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння. 
З огляду на наведене не вбачаю підстав для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є такий вид адміністративного стягнення як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Крім того, в силу ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 справляється судовий збір, що становить 665 грн. 60 коп.. 
Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", суддя –

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1  в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львів. обл./Львів. обл./21081300; код отримувача (КОД ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA268999980313040149000013001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (КОД ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя О.І. Ференц