УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 року
м. Київ
справа № 554/6745/26
провадження № 51-2342ск26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 , 
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 26 травня 2026 року,
встановив:
Із судових рішень, електронні примірники яких наявні в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається таке.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 07 травня 2026 року відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність посадових (уповноважених) осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 30 квітня 2026 року.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26 травня 2026 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на указану вище ухвалу слідчого судді повернуто у зв`язку з тим, що вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення цього строку. 
Не погоджуючись із ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26 травня 2025 року, адвокат ОСОБА_5 подав касаційну скаргу, в обґрунтування якої стверджує, що суд апеляційної інстанції дійшов безпідставного висновку про пропуск ним строку подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 07 травня 2026 року. Зазначає, що указана ухвала слідчого судді була постановлена без участі скаржника, оскільки про судове засідання, призначене на 07 травня 2026 року о 13:30він не був належним чином повідомленим у відповідності до приписів ч. 9 ст. 135 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), судова повістка про виклик на цю дату була доставлена до електронного кабінету адвоката в підсистемі «Електронний суд» 10 травня 2026 року, а телефоном про дату судового засідання його було повідомлено вже після початку проведення розгляду, й це перешкодило йому особисто взяти участь у судовому засіданні, у тому числі в режимі відеоконференції, та вчинити інші процесуальні дії, спрямовані на реалізацію права на доступ до правосуддя. 
При цьому, електронний примірник ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 07 травня 2026 року доставлено до електронного кабінету адвоката ОСОБА_5 в підсистемі «Електронний суд» 20 травня 2026 року, й саме з цієї дати, на його переконання, повинен обчислюватися строк на апеляційне оскарження цього судового рішення, оскільки до зазначеної дати адвокат не був обізнаний ані з результатом розгляду скарги, ані з мотивами постановленого рішення.
Натомість указаних обставин суд апеляційної інстанції до уваги не взяв, внаслідок чого постановив незаконне рішення про повернення апеляційної скарги. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та зміст оскарженого судового рішення, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Для вирішення питання про те, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст. 395 КПК строку на апеляційне оскарження, необхідно чітко встановити початок перебігу вказаного строку та його закінчення.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Абзацом 2 ч. 3 цієї ж статті встановлено, що у разі якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
При цьому, як неодноразово зазначав Верховний Суд, для особи, яка оскаржує ухвалу слідчого судді, постановлену в провадженні, де порушено порядок виклику особи внаслідок недотримання правил повідомлення про час, день та місце судового розгляду, кримінальне процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку апеляційного оскарження такої ухвали з моментом її оголошення, а не з часом отримання копії судового рішення. 
Таким чином, ст. 395 КПК розмежовує строки апеляційного оскарження ухвали суду або слідчого судді для осіб, які викликалися судом, та ухвали, постановленої судом без виклику особи, яка її оскаржувала.
Оскаржена в апеляційному порядку ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави була постановлена 07 травня 2026 року. 
Полтавським апеляційним судом встановлено, що розгляд скарги слідчим суддею здійснювався з викликом адвоката ОСОБА_5 , який, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, разом з тим звернувся до суду із заявою про розгляд скарги за його відсутності, що вбачається із клопотання ОСОБА_5 до слідчого судді від 07 травня 2026 року, в якому він вказував про свою обізнаність про дату та час розгляду скарги та просив її розглядати за відсутності скаржника та його представника.
В касаційній скарзі адвокат заперечує, що його було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, проте не заперечує, що 07 травня 2026 року о 14:18 ним подано клопотання про розгляд скарги за відсутності скаржника та його представника.
Таким чином, суд апеляційної інстанції обґрунтовано обраховував початок строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, постановленої 07 травня 2026 року з викликом особи, яка її оскаржує, саме з 08 травня 2026 року, а не з дати отримання скаржником копії цього судового рішення, що чітко співвідноситься з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК у взаємозв`язку з правилами визначення початку перебігу такого строку, унормованими в ч. 3 ст. 395 цього Кодексу, а також ч. 5 ст. 115 КПК.
Крім того, апеляційний суд небезпідставно зазначив, що неможливість ознайомитися із мотивами прийнятого рішення через відсутність його повного тексту може бути підставою для поновлення пропущеного строку, однак для вирішення цього питання в установленому КПК порядку разом з апеляційною скаргою або в апеляційній скарзі апелянт має заявити відповідне клопотання, що в даному випадку зроблено не було.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Порядок поновлення процесуального строку врегульовано в ст. 117 КПК, відповідно до положень якої пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Тобто суд апеляційної інстанції може поновити строк на оскарження судового рішення лише за вмотивованим клопотанням заінтересованої особи.
Разом з тим, як встановив суд апеляційної інстанції, апеляційну скаргу ОСОБА_5 подав зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження, а саме 25 травня 2026 року, й клопотання про поновлення такого строку з викладенням поважності причин його пропуску не додав.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, відповідно до ст. 19 Конституції України, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, апеляційний суд, встановивши, що апеляційну скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 07 травня 2026 року й клопотання про поновлення такого строку не додано, обґрунтовано постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, адже позбавлений процесуальної можливості самостійно відшуковувати підґрунтя для поновлення процесуального строку. 
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК. Обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність їх перевірки за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та оскарженого судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд 
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 26 травня 2026 року.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3