Справа № 127/20996/25
Провадження № 22-ц/801/775/2026
Категорія: 21
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року	Справа № 127/20996/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Рибчинського В.П., Шемети Т.М., секретар Кулішко Б.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2026 року, ухвалене суддею Ан О.В. в м.Вінниці, повне рішення складено 22 січня 2026 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Вінницька міська рада, про визначення порядку користування земельною ділянкою,
встановив:
У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила встановити між співвласниками домоволодіння позивачем ОСОБА_1 та відповідачами - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порядок користування земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,0570 га за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з кадастровим планом, виготовленим інженером-землевпорядником Державного агентства земельних ресурсів України від 07 листопада 2024 року, відповідно до якого: 
- ОСОБА_2 користується земельною ділянкою площею 0,0082 га, що позначена на кадастровому плані блакитним кольором; 
- ОСОБА_1 користується земельною ділянкою площею 0,0104 га, що позначена на кадастровому плані жовтим кольором; 
- ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільно користуються земельною ділянкою площею 0,0047 га, що позначена на кадастровому плані зеленим кольором;
- ОСОБА_3 користується земельною ділянкою площею 0,0337 га, що позначена на кадастровому плані рожевим кольором. 
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона на підставі договору дарування часток будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами від 06 червня 2024 року є власницею 9/40 (дев?яти сорокових) часток будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачка ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 жовтня 2001 року є власницею 9/40 (дев?яти сорокових) часток будинковолодіння за цією ж адресою.
Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд наявна земельна ділянка загальною площею 0,0570 га.
Між співвласниками було встановлено фактичну площу часток у спірній земельній ділянці, якою кожен з них користується для будівництва і обслуговування житлового будинку, що відображено на кадастровому плані, виготовленому інженером-землевпорядником Державного агентства земельних ресурсів України від 07 листопада 2024 року.
Зокрема, ОСОБА_1 фактично використовує земельну ділянку площею 0,0104 га, ОСОБА_2 - площею 0,0082 га, а відповідачка ОСОБА_3 - площею 0,0337 га, а земельна ділянка площею 0,0047 га перебуває у спільному користуванні позивачів.
Відтак, вказана земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 перебуває у спільній сумісній власності сторін.
Зазначений на кадастровому плані порядок користування спірними земельними ділянками склався фактично і відповідає інтересам сторін.
Відповідачка ОСОБА_3 постійно проживає у російській федерації, у зв?язку із чим визначити частки у спільному майні (земельній ділянці) та підписати документ про розподіл часток в позасудовому порядку є неможливим.
Власником земельної ділянки, якою фактично користуються сторони, є Вінницька міська рада.
Позивач, враховуючи наведені обставини, фактичне розташування будівель та загальні засади цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, вважає за можливе встановити порядок користування земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з кадастровим планом.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2026 року позов задоволено.
Встановлено між співвласниками домоволодіння позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порядок користування земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,0570 га за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з кадастровим планом, виготовленим інженером-землевпорядником Державного агентства земельних ресурсів України від 07 листопада 2024 року, який є невід`ємню частиною рішення, відповідно до якого: 
- ОСОБА_2 користується земельною ділянкою площею 0,0082 га, що позначена на кадастровому плані блакитним кольором; 
- ОСОБА_1 користується земельною ділянкою площею 0,0104 га, що позначена на кадастровому плані жовтим кольором; 
- ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільно користуються земельною ділянкою площею 0,0047 га, що позначена на кадастровому плані зеленим кольором; 
- ОСОБА_3 користується земельною ділянкою площею 0,0337 га, що позначена на кадастровому плані рожевим кольором.
Судові витрати залишено за позивачкою.
Не погодившись із вказаним рішенням, Вінницька міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову відмовити.
У скарзі зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради депутатів трудящих №8/381 від 12 квітня 1956 року за буд. АДРЕСА_2 була закріплена земельна ділянка площею 500 кв.м., тоді як суд встановив між співвласниками домоволодіння порядок користування земельною ділянкою загальною площею 570 кв.м.. Позивачем не надано правовстановлюючих документів, якими підтверджується право користування співвласниками будинку земельною ділянкою площею 70 кв.м., а до повноважень суду при вирішенні земельних спорів не належить закріплювати земельну ділянку за користувачами шляхом встановлення порядку користування нею між співвласниками в більших розмірах, ніж це визначено рішенням виконавчого комітету №8/381 від 12 квітня 1956 року.
У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування часток будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами від 06 червня 2024 року є власницею 9/40 часток будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (договір а.с. 10, інформ. довідка а.с. 19 т.1).
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 жовтня 2001 року є власницею 9/40 частин будинковолодіння відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво а.с. 12 т.1).
ОСОБА_3 володіє 11/20 часткою будинковолодіння відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 січня 2020 року (свідоцтво а.с. 20 т.1).
Згідно рішення ВК ВМР депутатів трудящих №8/381 від 12 квітня 1956 року за буд. АДРЕСА_2 була закріплена земельна ділянка площею 500 кв.м. (а.с.82 т.1).
Згідно додатку №2/74 до рішення ВК ВМР НД №200 від 04 червня 1987 року, житловому будинку з існуючим номером АДРЕСА_3 присвоєно №14.
Сторони у справі звернулися до Державного агентства земельних ресурсів України з метою виготовлення кадастрового плану.
Згідно кадастрової карти:
- земельна ділянка площею 0,0104 га (жовтим кольором) знаходиться у користуванні ОСОБА_1 ;
- земельна ділянка площею 0,0082 га (блакитним кольором) знаходиться у користуванні ОСОБА_2 ;
- земельна ділянка площею 0,0337 га (рожевим кольором) знаходиться у користуванні ОСОБА_3 ;
- земельна ділянка площею 0,0047 га (зеленим кольором) знаходиться у спільному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ..
ОСОБА_4 , зважаючи на неможливість визначення часток у спільному майні (земельній ділянці) та підписання документу про розподіл часток в позасудовому порядку, а також на те, що власником земельної ділянки, якою фактично користуються сторони, є Вінницька міська рада, звернулася до суду із вказаним позовом.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).
Згідно з положеннями частин першої - п`ятої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Частиною першою статті 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).
Згідно з частинами першою-третьою статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. 
У постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі №2114/2-3819/11 та від 29 червня 2022 року у справі №466/3008/17 зазначено про необхідність забезпечення дійсного вирішення у дієвий спосіб спору, що виник й існує між сторонами та існування якого позбавляє їх можливості спільно використовувати єдиний об`єкт нерухомості без його поділу (виділу частки) в натурі.
Згідно з положеннями статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд встановить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.
Схожі за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі №6-841цс16, від 01 листопада 2017 року у справі №6-2454цс16, Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі №686/6888/15, від 05 лютого 2020 року у справі №497/1137/17, від 16 вересня 2020 року у справі №489/2029/17, від 03 листопада 2020 року у справі №653/1760/16, від 30 листопада 2022 року у справі №520/3556/16.
Суд першої інстанції, зважаючи на відсутність погодженого сторонами або встановленого порядку користування земельною ділянкою, вважав за доцільне встановити порядок користування земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,0570 га за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з кадастровим планом, виготовленим інженером-землевпорядником Державного агентства земельних ресурсів України від 07 листопада 2024 року.
Тобто порядок користування земельною ділянкою судом першої інстанції встановлено на підставі кадастрового плану, виготовленого інженером-землевпорядником Державного агентства земельних ресурсів України 07 листопада 2024 року.
Визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування)  є завданням земельно-технічної експертизи, про що вказано в пункті 6.1 Інструкції Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року №53/5.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами не надані відповідні висновки експерті із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
З матеріалів справи слідує, що разом із позовною заявою ОСОБА_1 було подано клопотання про призначення у даній справі земельно-технічної експертизи з метою визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, однак вказане клопотання суд першої інстанції залишив поза увагою і ухвалив рішення у справі без проведення експертизи.
Вінницька міська рада, не погодившись із вказаним рішенням, подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що суд першої інстанції встановив між співвласниками домоволодіння порядок користування земельною ділянкою загальною площею 570 кв.м., тоді як за буд. АДРЕСА_2 була закріплена земельна ділянка площею 500 кв.м., тобто меншою площею.
Оскільки між співвласниками будинковолодіння не існує згоди (кадастровий план земельної ділянки не підписаний одним із них) щодо порядку користування і проти такого порядку заперечує Вінницька міська рада, враховуючи, що визначення порядку користування земельною ділянкою та розробка варіантів такого порядку користування потребує спеціальних знань і є завданням земельно-технічної експертизи, а питання доцільності призначення експертизи не вирішувалося судом першої інстанції, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 квітня 2026 року призначено по справі земельно-технічну експертизу.
На вирішення експерта поставлено наступні питання: 
1) Надати можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,0500 га за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників у праві власності на житловий будинок. 
2) Надати можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,0570 га за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників у праві власності на житловий будинок.
У розпорядження експерта надано матеріали даної цивільної справи, інвентаризаційну справу та матеріали обміру будівельного кварталу.
28 травня 2026 року судовим експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз» Данилюком В.О. надано висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, відповідно до якого:
1. У матеріалах обмірів будівельного кварталу №420-420а в двох частинах відсутня інформація про земельну ділянку плошею 500.0 кв.м., яка була відведена гр. ОСОБА_5 . Також у матеріалах інвентаризаційної справи відсутня інформація як про земельну ділянку площею 500,0 кв.м., так і про місце розташування лишків земельної ділянки. На малюнках 2, 3, 4, 5, 6 (досліджуваної частини) відображені плани земельної ділянки домоволод. АДРЕСА_4 площею 605,0 кв.м., станом 17 червня 1963 р., 22 квітня 1981 р. із змінами, станом на 01 серпня 1990 р. із змінами, станом на 03 лютого 2016 р., станом на 17 квітня 2024 р., аналізуючи їх можливо зробити висновок, що у користуванні співвласників домоволод. АДРЕСА_4 завжди перебувала у користуванні земельна ділянка більшої площі, ніж та земельна ділянка, яка була відведена рішенням №8/381 виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих від 12 квітня 1956 р.
Після проведеного дослідження матеріалів інвентаризаційної справи №6261, матеріалів обміру будівельного кварталу №420-420а та цивільної справи №127/20996/25, які надійшли для проведення експертизи встановлено, що у них відсутні плани земельної ділянки, які б відповідали площі 500,0кв.м., площі, яка відведена рішенням №8/381 виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих від 12 квітня 195 6р.
У зв?язку із відсутністю інформації про земельну ділянку площею 500,0 кв.м. надати встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,0500 га. за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників у праві власності на житловий будинок неможливо.
2. Площа забудови земельної ділянки домоволод. АДРЕСА_4 становить 50%. Розташування в межах земельної ділянки житлових будинків (літ. «А» та літ. «Б»), господарських будівель та споруд, потреба у забезпеченні нормальних умов у користуванні ними (забезпечення проходами, виходами з будівель на прилеглу ділянку) та експлуатації (можливістю проведення технічного огляду та ремонту) будівель відповідно до вимог нормативних документів не дозволяє надати більше одного варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою.
На розгляд суду пропонується варіант №l встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 570,0 кв.м. домоволод. АДРЕСА_4 між співвласниками, який описані в дослідницькій частині (таблиця №1) та графічно зображений на схемах в Додатку №2 до даного Висновку (а.с.2-12 т.2).
У Додатку 2 «Варіант 1 встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 570,0 кв.м. домоволод. АДРЕСА_4 між співвласниками» запропоновано наступний варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 570,0 кв.м. домоволод. АДРЕСА_4 між співвласниками:
- ОСОБА_1 пропонується виділити в індивідуальне користування земельну ділянку площею 148,0 кв.м. (0,0148 га), у спільне користування – 0,5 кв.м.;
- ОСОБА_2 пропонується виділити в індивідуальне користування земельну ділянку площею 84,0 кв.м. (0,0084 га), у спільне користування – 0,5 кв.м.;
- ОСОБА_3 пропонується виділити в індивідуальне користування земельну ділянку площею 337,0 кв.м. (0,0337 га) (а.с.15 т.2).
Тобто експертом надано відповідь на друге питання, яке ставилося апеляційним судом на вирішення: надано варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,0570 га.
Що стосується першого питання, а саме надання варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,0500 га, то експертом зазначено про неможливість надання відповіді на вказане питання через відсутність інформації про земельну ділянку площею 500,0 кв.м. за вказаною вище адресою. 
Також у висновку вказано, що у фактичному користуванні співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебуває земельна ділянка площею 570,0 кв.м., що на 70,0 кв.м. більше від площі земельної ділянки, яка була закріплена рішенням №8/381 виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих від 12 квітня 1956 року.
Вінницька міська рада не заперечує, що будівлі та споруди, які розташовані на земельній ділянці домоволод. АДРЕСА_4 , належать ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на законних підставах, і площа такої земельної ділянки, як визначено експертом, становить 0,0570 га.
Апеляційний суд зауважує, що площа виділеної за рішенням ВК ВМР депутатів трудящих №8/381 від 12 квітня 1956 року за буд. АДРЕСА_2 земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва становила 500 кв.м. (0,0500 га), однак вказана площа є орієнтовною.
Господарські будівлі та споруди, які зареєстровані, розташовані на земельній ділянці більшої площі, яка використовується сторонами.
Вінницька міська рада не зазначає, які норми закону було порушено сторонами (зокрема, в частині площі земельної ділянки, яка може бути передана у власність).
Відхиляються заперечення Вінницької міської ради щодо висновку експерта та твердження про неврахування експертом усіх наявних у матеріалах справи документів, оскільки у розпорядження експертів було надано матеріали всієї цивільної справи, а також додаткові матеріали, витребуванні за його клопотанням.
Стверджуючи про те, що встановлення порядку користування земельною ділянкою площею більшою ніж та, яка надавалася власником земельної ділянки у користування землекористувачам будинковолодіння, суперечить вимогам земельного законодавства, скаржник не наводить такі норми.
Відтак, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову не має.
Разом з тим, оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, однак не в повній мірі з`ясував обставини справи та вирішив спір без проведення експертизи, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.
У п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України зазначено, що підставами для зміни судового рішення є  неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та  порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2026 року підлягає зміні, а його резолютивна частина викладенню у новій редакції.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,
постановив:
Апеляційну скаргу Вінницької міської ради задовольнити частково.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2026 року змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:
«Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Вінницька міська рада, про визначення порядку користування земельною ділянкою задовольнити частково.
Встановити між співвласниками домоволодіння ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порядок користування земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,0570 га за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Додатку 2 висновку судового експерта Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільський центр судових експертиз» Данилюка Валерія Олександровича за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №866 від 28 травня 2026 року.
Додаток 2 «Варіант 1 встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 570,0 кв.м. домоволод. АДРЕСА_4 між співвласниками» є невід`ємною частиною даного рішення». 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 червня 2026 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді В.П. Рибчинський

Т.М. Шемета