Справа № 347/1039/26
Провадження № 2/347/852/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі: 
головуючої – судді: Крилюк М.І., 
секретаря: Лазорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и в :
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.09.2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 555631-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти кредитний договір, яку останній прийняв шляхом акцепту через інформаційно-телекомунікаційну систему із застосуванням одноразового ідентифікатора UA-7918, надісланого на номер телефону, вказаний ним під час реєстрації в особистому кабінеті. У зв`язку з цим договір вважається належним чином укладеним та підписаним електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6000,00 грн на умовах строковості, поворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування кредитом. Процентна ставка за договором становила 1 % за кожен день користування кредитом. Нарахування процентів здійснювалося на залишок заборгованості за кожний день фактичного користування кредитом відповідно до графіка платежів.
ТОВ «БІЗПОЗИКА» виконало свої зобов`язання за договором та перерахувало кредитні кошти на банківську картку відповідача, зазначену ним при оформленні заявки. Разом із тим, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав та здійснив лише часткову оплату за договором на загальну суму 3040,00 грн, чим, на думку позивача, підтвердив факт визнання кредитного договору та наявності заборгованості.
Станом на 07.04.2026 року, за твердженням позивача, утворилася заборгованість за Договором № 555631-КС-001 у загальному розмірі 13 856,00 грн, яка складається з: 5 900,00 грн — прострочена заборгованість за тілом кредиту; 4 956,00 грн — прострочені проценти за користування кредитом; 3 000,00 грн — заборгованість за процентами відповідно до ст. 625 ЦК України; 0,00 грн — штрафні санкції; 0,00 грн — прострочені платежі за комісією. 
Позивач зазначає, що проценти за користування кредитом нараховувалися виключно в межах строку дії кредитного договору та не нараховувалися після його закінчення. Окремо наголошується, що не слід ототожнювати проценти за користування кредитом із процентами, передбаченими статтею 625 ЦК України, які є відповідальністю за порушення грошового зобов`язання.
Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що електронний договір містив усі істотні умови, а його укладення та підписання були неможливими без входу відповідача до особистого кабінету, отримання SMS-повідомлення та введення одноразового ідентифікатора. На думку позивача, це підтверджує належне волевиявлення сторін щодо укладення кредитного договору.
Позивач також посилається на положення Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до яких електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний одноразовим ідентифікатором, прирівнюється до письмової форми договору.
У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору ТОВ «БІЗПОЗИКА» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у сумі 13 856,00 грн, а також судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, повністю підтримавши позовні вимоги та наполягаючи на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_1 , був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав і клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.
За таких обставин суд дійшов висновку, що Відповідач повідомлений належним чином, а тому розгляд справи можливий у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Керуючись положеннями статті 281 ЦПК України, Косівським районним судом Івано-Франківської області 15.05.2026 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши надані сторонами матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог з огляду на таке.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі — ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений договором або законом спосіб. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. У разі якщо строк виконання не встановлено або визначено моментом пред`явлення вимоги, боржник зобов`язаний виконати зобов`язання у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статей 626 та 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін та погоджені між ними, а також умови, обов`язкові відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а його невиконання або неналежне виконання тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частина перша статті 638 ЦК України передбачає, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, а також інші умови, визначені законом як істотні для договорів відповідного виду або щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Досягнення згоди щодо таких умов свідчить про належне укладення договору та виникнення взаємних прав і обов`язків сторін.
Щодо форми правочину, стаття 207 ЦК України визначає загальні вимоги до письмової форми правочину, зокрема його підписання сторонами, що у поєднанні з нормами спеціального законодавства про електронну комерцію застосовується і до правочинів, укладених в електронній формі із використанням електронних засобів ідентифікації сторін.
Судом встановлено, що 04.09.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 555631-КС-001 про надання кредиту в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями, що підтверджується копією договору про надання кредиту від 04.09.2025 року, пропозицією укласти договір (офертою), прийняттям (акцептом) пропозиції, а також копією візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця (а.с.21-39; додатки №№ 5–8).
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем було направлено відповідачу пропозицію (оферту) щодо укладення кредитного договору, яку відповідач прийняв шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7918, надісланим 04.09.2025 року о 14:42:50 на номер телефону НОМЕР_1 , зазначений ним під час реєстрації в особистому кабінеті. Зазначені обставини підтверджуються копією акцепту пропозиції та анкетою клієнта (додатки №№ 7, 9). За таких обставин позивач вважає, що Договір № 555631-КС-001 про надання кредиту був належним чином укладений та підписаний відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»
Відповідно до умов Договору № 555631-КС-001 про надання кредиту та паспорта споживчого кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надало відповідачу кредит у розмірі 6000,00 грн на умовах строковості, поворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом. Процентна ставка за договором становила 1 % за кожен день користування кредитом, а проценти підлягали нарахуванню на залишок заборгованості відповідно до графіка платежів (додатки № 4, 5).
На підтвердження виконання своїх зобов`язань позивачем надано копію доказу перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача, зазначену ним при оформленні заявки (додаток № 10). 
Разом із тим, згідно з розрахунком заборгованості та довідкою про стан заборгованості за Договором № 555631-КС-001, відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконав та здійснив лише часткову оплату на загальну суму 3040,00 грн (додатки 2, 3). Позивач вважає, що здійснення часткових платежів свідчить про визнання відповідачем факту укладення кредитного договору та наявності заборгованості.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 07.04.2026 року за Договором № 555631-КС-001 утворилася заборгованість у загальному розмірі 13 856,00 грн, яка складається з: 5 900,00 грн — прострочена заборгованість за тілом кредиту; 4 956,00 грн — прострочені проценти за користування кредитом; 3 000,00 грн — заборгованість за процентами відповідно до статті 625 ЦК України; 0,00 грн — штрафні санкції; 0,00 грн — заборгованість за комісією (додатки 2, 3). 
Позивач зазначає, що проценти за користування кредитом нараховувалися виключно в межах строку дії кредитного договору та після його закінчення не нараховувалися, а проценти, заявлені відповідно до статті 625 ЦК України, є відповідальністю за порушення грошового зобов`язання, а не платою за користування кредитом.
Крім того, позивач посилається на те, що укладення електронного договору було можливим лише після входу відповідача до особистого кабінету, отримання SMS-повідомлення з одноразовим ідентифікатором та підтвердження акцепту, що, на думку позивача, свідчить про належне волевиявлення сторін на укладення кредитного договору, що підтверджується копією візуальної форми послідовності дій клієнта та анкетою клієнта (додатки 8, 9).
Згідно зі статтями 610 та 612 Цивільного кодексу України, невиконання або неналежне виконання зобов`язання у встановлений строк є порушенням зобов`язання, а боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав свого обов`язку у строк, визначений договором або законом. Таке порушення тягне за собою передбачені законом або договором правові наслідки.
Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю суму позики у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язаний не лише повернути кредит, а й сплатити проценти за користування кредитними коштами у порядку та строки, визначені договором.
Судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» належним чином виконало свої зобов`язання за Договором № 555631-КС-001 про надання кредиту від 04.09.2025 року, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн шляхом їх перерахування на банківську картку відповідача, що підтверджується наданими позивачем письмовими доказами.
Разом із тим, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, унаслідок чого допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач здійснив лише часткову оплату за договором на загальну суму 3040,00 грн, однак у повному обсязі заборгованість не погасив.
Відповідно до розрахунку заборгованості та довідки про стан заборгованості, станом на 07.04.2026 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за Договором № 555631-КС-001 становить 13 856,00 грн, з яких: 5 900,00 грн — прострочена заборгованість за тілом кредиту; 4 956,00 грн — прострочені проценти за користування кредитом; 3 000,00 грн — заборгованість за процентами відповідно до статті 625 ЦК України; 0,00 грн — штрафні санкції; 0,00 грн — прострочені платежі за комісією. 
Наявність зазначеної заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, довідкою про стан заборгованості та іншими письмовими доказами, наданими позивачем, і відповідачем не спростована.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «БІЗПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором № 555631-КС-001 про надання кредиту є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 509, 526, 530, 610, 612, 629, 1046–1049, 1054 Цивільного кодексу України, а також статтями 141, 263–265, 280–282 ЦПК України, суд,- 
В и р і ш и в:

Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за Договором № 555631-КС-001 про надання кредиту від 04.09.2025 року у розмірі 13 856,00 грн (тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 00 копійок), а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою Відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:  М.І. Крилюк