ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/3118/22 Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача - Єгорової Н.М.,
суддів - Сорочко Є.О., Чаку Є.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2022 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, яким просив суд:
- визнати противоправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням пільгового стажу позивача для призначення пенсії 27 років 08 місяців 17 днів станом на 26 листопада 2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області визнати пільговий стаж позивача, де він був зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів країни, у період:
з 01 вересня 1988 року по 01 травня 1989 року (навчання в СПТУ № 74 м. Первомайськ, прийняття на шахту ім. В.Р. Менжинського ВО "Первомайськвугілля" учнем електрослюсаря та проходження виробничої практики учнем електрослюсаря з повним робочим днем під землею), що становить 00 років 08 місяців 00 днів;
з 19 травня 1989 року по 20 травня 1991 року (проходження строкової військової служби), що становить 02 роки 00 місяців 01 день;
з 26 серпня 1991 року по 14 серпня 2000 року (учень машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею, машиніст підземних установок з повним робочим днем під землею, учень гірника очисного забою з повним робочим днем під землею, гірник очисного забою з повним робочим днем під землею шахти ім. В.Р. Менжинського ВО "Первомайськвугілля"), що становить 08 років 11 місяців 18 днів;
з 24 червня 2003 року по 26 червня 2003 року (електрослюсар на проходці 3-го розряду з повним робочим днем під землею ТОВ "Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення"), що становить 00 років 00 місяців 02 дні, тобто загалом 11 років 07 місяців 21 день;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до стажу позивача 02 роки 00 місяців 00 днів (із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року №8) з урахуванням кратності за 1 рік 3 місяці роботи учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею, машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею, учнем гірника очисного забою з повним робочим днем під землею, гірником очисного забою з повним робочим днем під землею шахти ім. В.Р. Менжинського ВО "Первомайськвугілля";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити з 26 листопада 2021 року позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням пільгового стажу для призначення пенсії 27 років 08 місяців 17 днів (станом на 26. Листопада 2021 року).
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано противоправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області від 29 листопада 2021 року №104450004458 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зобов`язано Головне Управління Пенсійного Фонду України у Київській області розглянути питання про зарахування ОСОБА_1 періодів роботи, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме з 01 вересня 1988 року по 01 травня 1989 року, з 19 травня 1989 року по 20 травня 1991 року, з 26 серпня 1991 року по 14 серпня 2000 року, з 24 червня 2003 року по 26 червня 2003 року та розглянути питання про зарахування до стажу позивача 02 роки 00 місяців 00 днів (із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8) з урахуванням кратності за 1 рік 3 місяці роботи учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею, машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею, учнем гірника очисного забою з повним робочим днем під землею, гірником очисного забою з повним робочим днем під землею шахти ім. В.Р. Менжинського ВО "Первомайськвугілля", у урахуванням висновків суду;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;
- стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 496,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
Апелянт наголосив, що позивачем до територіального органу Пенсійного фонду України не надано копій наказів про проведення атестації робочих місць на їх відповідності списку виробництв і професій, затвердженому у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. 
Додатково зазначив про те, що позивачем також не надано уточнюючих довідок де було б зазначено період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт та найменування списків або їх номери, куди включається цей період, первинні документи за час виконання роботи на підставі яких видана зазначена довідка.
Позивач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, доводи апелянта не спростовують висновки суду першої інстанції.
Звернув увагу суду на те, що трудова книжка підтверджує безперервну роботу на підземних роботах з повним робочим днем, а тому відсутність атестації робочих місць зумовлена неналежним виконанням роботодавцем обов`язків не може слугувати підставою для відмови у зарахуванні такого стажу.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Первомайським МВ УМВС України в Луганській області 18 вересня 2004 року.
26 листопада 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з заявою, якою просив призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням пільгового стажу для призначення пенсії 27 років 08 місяців 17 днів станом на 26 листопада 2021 року.
Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області листом від 27 січня 2022 року №1000-0215-8/13381 повідомило про прийняття рішення від 29 листопада 2021 року №104450004458, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням пільгового стажу 27 років 08 місяців 17 днів, позивач звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що основним документом для підтвердження стажу роботи є трудова книжка і лише при її відсутності, або відповідних записів у ній, стаж підтверджується згідно із Порядком, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.
Також суд першої інстанції зазначив про те, що позивач має трудовий стаж, який дає право на пільгову пенсію за Списком №l зі зменшенням пенсійного віку, що підтверджується трудовою книжкою, а враховуючи той факт, що за призначенням пенсії за Списком № 1 позивач звернувся 17 серпня 2021 року у віці 50 роки, то згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закон України №1058-IV у Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області були відсутні підстави відмовити позивачу у призначенні пенсії по Списку №1.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Частиною 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 (далі - Постанова №202).
Відповідно до ч. 5 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Аналогічні за змістом норми щодо права на пенсію на пільгових умовах працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України містяться у ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII та щодо особливостей пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії у ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Отже пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії, яка призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу, залежить від праці такої особи в особливих умовах, певно визначений час, призначення якої має відбуватись при досягненні нижчого пенсійного віку. Тобто, це вид пенсії за віком, який призначається достроково особам, що працювали на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці, або мали особливий статус, що дозволяє зменшити загальні вимоги до пенсійного віку чи страхового стажу. Це особлива форма соціального забезпечення для громадян, чия трудова діяльність негативно вплинула на здоров`я, або які належать до певних пільгових категорій.
Як встановлено судом першої інстанції позивачу призначена на пільгових умовах відповідно до ч. 2 і 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як працівнику, зайнятому повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1, зарахувавши окремі періоди його роботи до робіт за списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Відповідно до ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1).
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2).
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (ч. 3).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4).
Згідно з ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).
Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абз. 1 п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 цього Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, водночас за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Як встановлено судом першої інстанції, трудова діяльність позивача на підземних роботах з повним робочим днем протягом спірного періоду підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 10 вересня 1988 року.
Разом з тим, до списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого Постановою №202 віднесено підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт усіх робітників, зайнятих протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
У свою чергу, Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, також містить перелік підземних робіт в шахтах працівниками зайнятих повний робочий день на підземних роботах.
Отже, посилання апелянта на необхідність надання уточнюючих довідок, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Щодо доводів апелянта про ненадання позивачем копій наказів про проведення атестації робочих місць на їх відповідність списку виробництв і професій, затвердженому у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, колегія суддів зазначає наступне.
Так Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а сформулювала правовий висновок, згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1. 
Водночас на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17 вересня 2025 року у справі №300/6565/23.
Отже, враховуючи встановлені обставини та висновки Верховного Суду, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова 

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку