ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.2026 Справа № 914/3708/23(914/3172/25) 
Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З., за участю секретаря судового засідання Цурак У.Ю., розглянувши матеріали справи за позовом: Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54; ЄДРПОУ 31978981), 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-Т», (79005, м. Львів, пр. Шевченка Т., буд. 32, ЄДРПОУ 42844920)
про стягнення 55 277,35 грн

в межах провадження у справі № 914/3708/23
за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Статусінвестгруп», м. Вінниця
про банкрутство: Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, буд. 54, ЄДРПОУ 31978981)

в межах провадження у справі № 914/3708/23
за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Статусінвестгруп», м. Вінниця
про банкрутство: Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, буд. 54, ЄДРПОУ 31978981)

Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
ВСТАНОВИВ:
20.11.2023 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Статусінвестгруп» про відкриття провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, буд. 54, ЄДРПОУ 31978981).
Ухвалою суду від 22.12.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Статусінвестгруп» про відкриття провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» прийнято до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 17.01.2024.
Рух справи викладено у відповідних ухвалах суду.
Ухвалою від 20.03.2024 року Господарським судом Львівської області відкрите провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, буд. 54, ЄДРПОУ 31978981), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, буд. 54, ЄДРПОУ 31978981), введено процедуру розпорядження майном Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, буд. 54, ЄДРПОУ 31978981) строком на сто сімдесят календарних днів, призначено розпорядником майна Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, буд. 54, ЄДРПОУ 31978981) арбітражного керуючого Босака Олега Євгеновича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1103 від 04.07.2013, адреса офісу:79014, м. Львів, вул. Ю. Руфа, 36).Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Босака Олега Євгеновича, попереднє засідання суду призначено на 08.05.2024.
Офіційно оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, буд. 54, ЄДРПОУ 31978981) у встановленому законодавством порядку.
14.10.2025 на розгляд Господарського суду Львівської області Дочірнім підприємством «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54; ідент. код 31978981) подано позовну заяву до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-Т», (79005, м. Львів, пр. Шевченка Т., буд. 32, ЄДРПОУ 42844920) про стягнення 55 277,35грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. 
Ухвалою суду від 21.10.2025 позовну заяву Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-Т», (79005, м. Львів, пр. Шевченка Т., буд. 32, ЄДРПОУ 42844920) про стягнення 55 277,35 грн, прийнято до розгляду в межах провадження справи №914/3708/23 про банкрутство Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».
В судове засідання від 10.12.2025 року сторони не з`явилися. Через систему «Електронний суд» позивачем подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Представником відповідача через систему «Електронний суд» 09.12.2025 подано клопотання про відкладення розгляду справи з метою забезпечення права на професійну правову допомогу. Також відповідачем подано відзив на позовну заяву, яким просить в задоволенні позову відмовити.
В судове засідання від 18.02.2026 року сторони не з`явилися, вимог ухвали суду не виконали.
Підстави відкладення розгляду справи викладено в ухвалах суду від 10.12.2025 та від 18.02.2026, розгляд справи відкладено на 29.04.2026.
У судове засідання 29.04.2026 представники сторін не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, причин неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, відповідно до ст. 13 ГПК України, учасникам справи створювались необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.
У судовому засіданні 29.04.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Позиції сторін. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг, відповідно до умов якого, виконавець зобов`язується на власній виробничій площадці надавати послуги з розміщення (стоянки) транспортних засобів замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконавцеві зазначені послуги, відповідно до умов цього договору.
Як стверджує позивач, він виконав свої договірні зобов`язання за укладеним договором, що відповідають завданням замовника, на виконання своїх договірних зобов`язань, ДП «Львівський облавтодор» впродовж березня 2024 - квітня 2024 року надало послуги по розміщенню (стоянки) транспортних засобів Замовника на загальну суму 45 600,00 грн, що підтверджується актами приймання наданих послуг та довідкою про вартість наданих послуг. 
Позивачем направлено відповідачу вимогу в порядку ст. 530 ЦК України з вимогою в семиденний строк з моменту отримання даної Вимоги сплатити на користь Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» грошові кошти у сумі 110 605,20 грн. за надані послуги згідно договору про надання послуг № 08-12/23п від 07.12.2023 року та підписати і скріпити печаткою довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за січень 2024 року та акт приймання приймання наданих послуг за грудень 2023 року (у 2-х примірниках) згідно договору про надання послуг № 08-12/23п від 07.12.2023.
Проте, як стверджує позивач, акти та довідка відповідачем не підписано та грошові кошти у розмірі 45 600,00 грн не сплачено.
На підставі наведеного, позивач просить стягнути з відповідача 45 600,00 грн основного боргу, 7 757,02 грн інфляційних витрат, 1 920,33 грн 3% річних.
09.12.2025 відповідач сформував в системі «Електронний суд» додаткові пояснення, в яких посилається на те, як передбачено п. 4.1. Договору розрахунки за надані послуги по цьому Договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Виконавця після отримання Замовником рахунків та Акту прийому-передачі наданих послуг, але не пізніше 5-ти днів з моменту отримання та підписання Сторонами Акту прийому-передачі наданих послуг. Однак, як вбачається із матеріалів справи, Позивач не надав суду доказів, які б підтверджували надіслання чи передання ним Відповідачу Актів надання послуг № 10 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31 березня 2024 року на суму 40 080,00 грн та № 14 від 30 квітня 2024 року на суму 5 520,00 грн. Як стверджує відповідач, вперше згадані Акти були надіслані Відповідачу тільки 09.09.2025, разом із досудовою вимогою про стягнення заборгованості. За таких умов, на думку відповідача, твердження Позивача про те, що останнім днем виконання Відповідачем обов`язку із оплати Актів №10 та №11 було 20 квітня та 20 травня 2024 року відповідно, є безпідставним та не підтверджується доказами. Відповідач вважає безпідставним є й стягнення із Відповідача штрафних санкцій, нарахованих на підставі згаданих Актів №10 та №11 за період із 21 квітня та 21 травня 2024 року по 18 вересня 2025 року у загальній сумі 9 677,35 грн. На підставі наведеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення із ТОВ «ШЛЯХОВИК-Т» 55 277,35 грн заборгованості.
29.04.2026 позивач сформував в системі «Електронний суд» додаткові пояснення, в яких зазначає, що вимога відповідач визнає ту обставину, що вимога про сплату коштів від 09 вересня 2025 року, отримана відповідачем 26.09.2025 року, надіслана разом з додатками у двох примірниках: Акт № 10 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31 березня 2024 року на суму 40 080,00 грн. (виконавець – філія «Дрогобицький райавтодор» ДП «Львівський облавтодор»); Акт № 14 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30 квітня 2024 року на суму 5 520,00 грн. (виконавець – філія «Дрогобицький райавтодор» ДП «Львівський облавтодор»). Загалом згідно опису вкладеного у конверт відповідачу надіслане поштове відправлення на 6 аркушах, з яких два примірники кожного з актів: за березень та квітень 2024 року.
Позивач звертає увагу на те, що з боку відповідача не надійшло будь-яких заперечень щодо підписання довідки та актів приймання наданих послуг, відповідно перелічені у акті послуги вважаються наданими Виконавцем (позивачем) та прийняті Замовником (відповідачем) у повному обсязі. У додаткових поясненнях відповідач не ствердив факт ненадання йому послуг згідно з актами приймання наданих послуг, а лише зазначив про відсутність доказів надіслання такого акту.
Обставини справи встановлені судом. 
Як вбачається з матеріалів справи, між 26.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХОВИК – Т» (надалі – Відповідач; ТОВ «ШЛЯХОВИК - Т»; Замовник) та Дочірнім підприємством «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі – Позивач; ДП «Львівський облавтодор»; Виконавець) укладено Договір № 8/п про надання послуг (надалі Договір). 
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
Згідно із п. 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується на власній виробничій площадці надавати послуги з розміщення (стоянки) транспортних засобів (далі ТЗ) Замовника. 
Згідно з п.1.2. Договору, місцезнаходження виробничої площадки для розміщення ТЗ: Львівська область, Стрийський район, місто Миколаїв, вулиця Лисенка, 32. П. 6.1. Договору передбачено ОБОВ`ЯЗКИ Замовника, а саме: - Своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги згідно з Актами наданих послуг; - Приймати належним чином надані послуги згідно з Актами наданих послуг; - При розміщенні ТЗ на виробничій площадці зачиняти транспортний засіб, фіксувати ТЗ від довільного руху;- Пред`явити ТЗ для огляду уповноваженому представникові Виконавця;- Спільно із уповноваженою особою Виконавця вести усю необхідну облікову документацію щодо розміщення (в`їзду/виїзду) ТЗ на стоянку;- Належним чином виконувати умови Договору. 
Відповідно до пункту 6.3. Виконавець зобов`язаний: - Забезпечити надання послуг у порядку та в строки, встановлені цим Договором; Забезпечити надання послуг, якість яких відповідає умовам Договору; Забезпечити безперешкодний в`їзд ТЗ на місце стоянки та виїзд з місця стоянки; Забезпечити схоронність розміщених ТЗ. Вживати заходів по запобіганню ушкодження/втрати ТЗ; - Не допускати проникнення в ТЗ сторонніх осіб; - Виконавець не має права користуватись ТЗ, розміщеними на стоянку та/або передати їх третім особам;- Спільно із уповноваженою особою Замовника вести усю необхідну облікову документацію щодо розміщення (в`їзду/виїзду) ТЗ на стоянку; - Належним чином виконувати умови Договору; Забезпечити стан території, де знаходяться транспортні засоби у відповідності до будівельних, технічних, протипожежних, санітарних норм, правил техніки безпеки. 
Згідно з пунктом 6.4.1 Договору Виконавець має право своєчасно (відповідно до умов цього Договору) та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги, а також компенсацію понесених витрат, шкоди, тощо; На виконання своїх договірних зобов`язань, ДП «Львівський облавтодор» впродовж березня 2024 - квітня 2024 року надало послуги по розміщенню (стоянки) транспортних засобів Замовника на загальну суму 45 600,00 грн., що підтверджується: · Актом № 10 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31 березня 2024 року на суму 40 080,00 грн. (виконавець – філія «Дрогобицький райавтодор» ДП «Львівський облавтодор»); · Актом № 14 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30 квітня 2024 року на суму 5 520,00 грн. (виконавець – філія «Дрогобицький райавтодор» ДП «Львівський облавтодор»); Послуги/роботи, що були надані/виконані зі сторони ДП «Львівський облавтодор» відповідають завданням Замовника, проте вищезазначені акти здачі-приймання робіт (надання послуг) Замовником підписано не було. 
Позивачем направлено відповідачу вимогу від 09.09.2025 в порядку ст. 530 ЦК України з вимогою в семиденний строк з моменту отримання даної Вимоги сплатити на користь Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» грошові кошти у сумі 45 600,00 грн. за надані послуги згідно договору про надання послуг № 8/п від 26.02.2024 року та підписати і скріпити печаткою акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за березень-квітень 2024 року (у 2-х примірниках) згідно договору про надання послуг № 8/п від 26.02.2024 року. Як вбачається з матеріалів справи 26.09.2025 представник відповідача отримав вказану вимогу. Однак дана вимога залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.
Відповідно до п. 4.1. Договору, розрахунки за надані послуги по цьому Договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Виконавця після отримання Замовником рахунків та Акту прийому-передачі наданих послуг, але не пізніше 5-ти днів з моменту отримання та підписання погодженого Сторонами Акту прийому-передачі наданих послуг. В разі не підписання Замовником первинних документів та ненадання Виконавцеві мотивованої відмови від підписання Акту наданих послуг впродовж 5-ти днів, від дня отримання від Виконавця, послуги вважаються прийнятими на 15 день від дня отримання Замовником Акту наданих послуг.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 
Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Приписами ч. 1 ст. 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України). 
Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача грн заборгованості.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
14 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 924/532/19 вивчав питання щодо особливостей нарахування інфляційних втрат і 3% річних. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Об`єднана палата Касаційного господарського суду у справі № 910/13071/19 сформулювала позицію щодо нарахування та сплати боржником інфляційних втрат за неповний місяць. Об`єднана палата Касаційного господарського суду вважає за доцільне роз`яснити, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем направлено відповідачу вимогу від 09.09.2025 в порядку ст. 530 ЦК України з вимогою в семиденний строк з моменту отримання даної Вимоги сплатити на користь Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» грошові кошти на суму 45 600,00 грн. за надані послуги згідно договору про надання послуг № 8/п від 26.02.2024 року та підписати і скріпити печаткою акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за березень-квітень 2024 року (у 2-х примірниках) згідно договору про надання послуг № 8/п від 26.02.2024 року. Як вбачається з матеріалів справи 26.09.2025 представник відповідача отримав вказану вимогу. Однак дана вимога залишена відповідачем без відповіді та без задоволення. Доказів направлення актів приймання наданих послуг на адресу відповідача раніше вересня 2025 року позивачем не надано.
Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, враховуючи дату отримання відповідачем актів приймання наданих послуг за березень-квітень 2024 та строк проведення оплати вказаний у вимозі, судом встановлено, що розмір 3% річних за період з 04.10.2025 по 14.10.2025 становить 41,23 грн, а розмір втрат від інфляції становить 0,00 грн. Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 41,23 грн 3% річних, а в частині задоволення решти позовних вимог відмовити.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами та підлягають задоволенню.
Судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Позивач звернувся до суду з позовною заявою в електронній формі, через підсистему «Електронний суд», таким чином застосуванню підлягає норма ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Ухвалою суду від 21.10.2025 відстрочено сплату судового збору позивачу - Дочірньому підприємству «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до моменту прийняття рішення у справі.
Оскільки позовні вимоги позивача, якому відстрочено сплату судового збору у справі до прийняття рішення у справі, задоволено судом частково, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн з врахуванням пониження відповідного розміру ставки судового збору, відповідно до норм ч. 2 ст. 129 ГПК України слід стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 13, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-241 ГПК України, ст.ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-Т» (79005, м. Львів, пр. Шевченка Т., буд. 32, ЄДРПОУ 42844920) на користь Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54; ЄДРПОУ 31978981) 45 600,00 грн – заборгованості, 41,23 грн – 3% річних. 
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-Т» (79005, м. Львів, пр. Шевченка Т., буд. 32, ЄДРПОУ 42844920) 2 422,40 грн дохід Державного бюджету України судового збору.
4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати згідно з ст. 327 ГПК України після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складений 05.05.2026.

Суддя Чорній Л.З.