Справа № 932/18060/25
Провадження № 3/932/4538/25

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Куцевол В.В., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі, адміністративні матеріали відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшли протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 932/18060/25, провадження № 3/932/4538/25) та за ч. 3 ст. 130 КУпАП України (справа № 932/18061/25, провадження № 3/932/4539/25).
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 488650 від 20.10.2025 року, 20.10.2025 року о 09 год. 50 хв., за адресою: м. Дніпро, вул. М. Грушевського, буд. 85к, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz 308D» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати транспортним засобом. Дане правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушено п. 2.1 а ПДР України. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 488675 від 20.10.2025 року, 20.10.2025 року о 09 год. 50 хв., за адресою: м. Дніпро, вул. М. Грушевського, буд. 85к, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz 308D» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Правопорушення вчинене повторно протягом року.
Постановою суду від 18.11.2025 року об`єднано в одне провадження справу № 932/18060/25, провадження № 3/932/4538/25 та справу № 932/18061/25, провадження № 3/932/4539/25, присвоївши об`єднаному провадженню номер № 932/18060/25.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до висновку про закриття провадження по справі за наступних підстав.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення, рапорти, постанови про накладення адміністративного стягнення, екзаменаційну картку водія, картки обліку адміністративного правопорушення та відеозапис на 2 дисках, суд приходить до наступних висновків.
Згідно із вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Так відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки. 
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Оскільки, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Із переглянутого судом відеофіксування події вбачається, що поліцейські підійшли до автомобіля «Mercedes Benz 308D» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого була інша особа, ОСОБА_1 перебував на пасажирському місці. В ході перевірки документів особи, яка перебувала за кермом транспортного засобу, та перегляду відео, запис якого до матеріалів справи не долучено, працівники правоохоронних органів дійшли висновку про те, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу «Mercedes Benz 308D» д.н.з. НОМЕР_1 , а вже після зупинки автомобіля працівниками поліції останній пересів на місце пасажира. При цьому, ОСОБА_1 заперечує керування транспортним засобом. 
Надані до суду матеріали відеофіксування події не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом
У рапорті долученому до протоколу зазначено, що під час патрулювання було зупинено транспортний засіб «Mercedes Benz 308D» під керуванням водія ОСОБА_1 , що суперечить наданому відеозапису.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що згадані обставини не дають можливість зробити беззаперечний висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, та притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
Суд також звертає увагу, що відповідно до Конституції України, вимог КУпАП та численної практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є обов`язковими для України, притягнення особи до юридичної відповідальності може бути здійснено судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
В такому випадку суд вважає, що в представленому суду обсязі доказів обвинувачення відносно ОСОБА_1 , відсутня сукупність переконливих, взаємопов`язаних між собою доказів, які дають можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 126, 130, 247, 251, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:
Справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, щодо якої її винесено у десятиденний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду. 

Суддя           В.В. Куцевол