ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2026 року	м. Ужгород	№ 260/1074/26 	

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гебеш С.А. 
при секретарі судових засідань - Романець Е.М.
та осіб, які беруть участь у справі:
позивач - не з`явився;
представник позивача - Фабіан Н.А.;
представники відповідачів - не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області (вул. Поперечна, буд. 1, м. Хуст, Хустський район, Закарпатська область, 90400), Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області (вул. Карпатської Січі, буд. 21, м. Хуст, Хустський район, Закарпатська область, 90400) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області, Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:
Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене провадження;
Визнати протиправним та скасувати рішення Хустської районної державної адміністрації – районної військової адміністрації про скасування ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 10.10.2024 року, оформлене листом Хустської районної державної адміністрації – районної військової адміністрації від 25.12.2025 № 01-27/2350;
Зобов`язати Хустську районну державну адміністрацію – районну військову адміністрацію відновити ОСОБА_1 статус особи з інвалідністю внаслідок війни та відповідне посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни з моменту його фактичного скасування – з 19.12.2025 року;
Розгляд справи провести в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Позовні вимоги мотивовані тим, що Рішенням обласної медико-соціальної експертної комісії (далі — МСЕК) № 826/1 від 12.02.2024 року ОСОБА_1 встановлено інвалідність III групи з визначенням причини інвалідності «захворювання, пов`язані з проходженням військової служби», без терміну переогляду, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 708581 від 12.02.2024 року. В подальшому, управлінням соціального захисту населення Хустської РДА (надалі - Відповідач 1), на підставі п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 було встановлено статус особи з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням, виданим управлінням соціального захисту населення Хустської РДА, серія НОМЕР_1 від 10 жовтня 2024 року. Разом з тим, позивач отримав повідомлення, з якого слідує, що встановлений йому (в т. ч. на підставі вищенаведених документів) статус особи з інвалідністю внаслідок війни підлягає скасуванню, оскільки такий йому було надано всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Представник позивача вказує на те, що прийнято індивідуальне адміністративне рішення про скасування позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 10.10.2024 року, із визначенням дати скасування – 19.12.2025 року, що спрямоване на припинення раніше наданого статусу, створює для позивача правові наслідки та безпосередньо впливає на його права і законні інтереси, а відтак є рішенням у розумінні статті 19 КАС України, що підлягає судовому оскарженню. 
Позивач вважає протиправними дії суб`єкта владних повноважень – Хустської районної державної адміністрації – районної військової адміністрації щодо скасування раніше встановленого ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 10.10.2024 року.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.03.2026 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду.
Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету відповідачів 09.03.2026 року, що підтверджується довідкою про доставку ухвали в електронний кабінет.
Відповідачі відзив на позовну заяву не подали.
У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд позов задоволити, з мотивів наведених у позовній заяві.
Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце проведення судового засідання, відповідачі не забезпечили явку представників у судове засідання.
Заслухавши представника позивача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (надалі - Позивач) проходив військову службу у складі військової частини НОМЕР_2 Сухопутних військ Збройних Сил України з березня 2022 року по вересень 2024 року.
Згідно із довідкою військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2024 року №1956д, ОСОБА_1 у період проходження військової служби виконував бойові розпорядження та брав безпосередню участь в активних бойових діях із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації.
У період з 11.06.2022 року по 31.08.2024 року ОСОБА_1 виконував бойові завдання на території: Харківської області, Донецької області, Луганської області (зокрема: Ізюмський р-н, Краматорський р-н, Сватівський р-н, Бахмутський р-н, н.п. Терни, Макіївка, НьюЙорк, Невське тощо), брав безпосередню участь в активних бойових діях в наступні періоди: 11.06.2022 – 30.06.2022 — 20 днів; 01.08.2022 – 06.06.2023 — 310 днів; 18.06.2023 – 29.09.2023 — 104 дні; 02.10.2023 – 12.10.2023 — 11 днів; 15.10.2023 – 27.10.2023 — 13 днів;
01.11.2023 – 11.11.2023 — 11 днів; 15.11.2023 – 27.11.2023 — 13 днів; 15.12.2023 – 02.01.2024 — 19 днів; 16.02.2024 – 22.06.2024 — 128 днів; 12.07.2024 – 31.08.2024 — 51 день. Загальна кількість днів безпосередньої участі: 680 календарних днів.
Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , виданим Кадровим центром Сухопутних військ Збройних Сил України 30.05.2023 року.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 26.01.2023 року №255, ОСОБА_1 30 грудня 2022 року під час безпосередньої участі у бойових діях при захисті Батьківщини отримав: вибухову травму, акубаротравму (вибухова травма є наслідком дії вибухової хвилі та уламкових факторів ураження, що супроводжується контузійним впливом на організм; акубаротравма — це ушкодження органів слуху внаслідок дії вибухової хвилі, що призводить до порушення слуху, болю, шуму у вухах, можливого стійкого зниження слухової функції). У довідці зазначено, що поранення отримане саме за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 від 01.11.2023 року №2549 (довідка про обставини травми) встановлено, що 24 жовтня 2023 року під час виконання бойового завдання в районі н.п. Невське Луганської області, при утриманні оборонних позицій, внаслідок ураження керованою авіаційною бомбою (КАБ) стабілізаційного пункту, ОСОБА_1 отримав :вибухову травму, акубаротравму, забійну травму правого стегна з обширною гематомою. У довідці прямо зазначено, що поранення отримане: під час виконання обов`язків військової служби, при захисті Батьківщини.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 03.02.2024 року №154/626 про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) ОСОБА_1 діагностовано ряд захворювань, що пов`язані з проходженням військової служби, а також травми, пов`язані із захистом Батьківщини, визнано обмежено придатним до військової служби.
Рішенням обласної медико-соціальної експертної комісії (далі — МСЕК) № 826/1 від 12.02.2024 року ОСОБА_1 встановлено інвалідність III групи з визначенням причини інвалідності «захворювання, пов`язані з проходженням військової служби», без терміну переогляду, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 708581 від 12.02.2024 року. 
Управлінням соціального захисту населення Хустської РДА (надалі - Відповідач 1), на підставі пункту 11 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 було встановлено статус особи з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням, виданим управлінням соціального захисту населення Хустської РДА, серія НОМЕР_1 від 10 жовтня 2024 року.
Разом з тим, ОСОБА_1 отримав повідомлення, з якого вбачається, що встановлений йому (в т. ч. на підставі вищенаведених документів) статус особи з інвалідністю внаслідок війни підлягає скасуванню, оскільки такий йому було надано всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 
25.01.2025 року представником Позивача було надіслано адвокатський запит до Хустської районної державної адміністрації - районної військової адміністрації (надалі - Відповідач 2) щодо надання інформації щодо підстав скасування раніше встановленого ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та надати копії рішення (або витягу з рішення), яким скасовано раніше встановлений ОСОБА_1 статус особи з інвалідністю внаслідок війни.
У відповідь на адвокатський запит Хустська районна державна адміністрація – районна військова адміністрація Закарпатської області листом від 29.01.2026 року за №: 01-27/165 повідомила що: ОСОБА_1 отримав статус відповідно до пункту 11 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», водночас, у матеріалах справи наявна довідка МСЕК серії 12 ААГ №708581 від 12.02.2024 про встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. Таке формулювання причини інвалідності не відповідає вимогам пункту 11 частини 2 статті 7 Закону №3551, у зв`язку з цим наданий йому статус було скасовано. 
Водночас, як вбачається із відповіді Хустської районної державної адміністрації – районної військової адміністрації від 25.02.2026 року, 19.02.2026 року Управлінням соціального захисту населення Хустської РДА внесено відомості до Централізованого банку даних з проблем інвалідності щодо ОСОБА_1 на підставі довідки до
акта огляду МСЕК від 12.02.2024 серії 12 ААГ № 708581, посвідчення учасника бойових дій від 30.05.2023 № НОМЕР_4 , копії паспорта та копії РНОКПП.
Позивач вважає протиправними дії суб`єкта владних повноважень – Хустської районної державної адміністрації – районної військової адміністрації щодо скасування раніше встановленого ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 10.10.2024 року, що і слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом.
Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-ХП (далі - Закон №3551-ХІІ).
Відповідно до статті 1 Закону №3551-XII закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа; військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.
Системний аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти висновку, що право на отримання статусу інваліда війни згідно з пунктом І частини 2 статті 7 Закону № 3551-ХІІ законодавець пов`язує з тим, що інвалідність сталася в період проходження служби при виконанні обов`язків військової служби, та наявністю обставин, що призвели до травмування чи захворювання.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України в рішенні від 08 квітня 2014 року, справа № 21-45а14.
Відповідно до абзацу 2 пункту З постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи» (наразі втратила чинність, втім діяла на час встановлення інвалідності позивачу) медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально- профілактичного закладу охорони здоров`я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.
Відповідно до п. 12 Постанови № 1317 причинний зв`язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов`язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).
Таким чином, якщо особа отримала інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, така особа належить до інвалідів війни та має право на отримання відповідного посвідчення.
Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни врегульовані Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05,1994 року №302 зі змінами та доповненнями (далі - Положення №302).
Відповідно до пункту 10 Положення №302 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) «Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.
Особам з інвалідністю внаслідок війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.
Аналіз наведених норм свідчить, що до інвалідів війни у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-ХІІ належать, зокрема, інваліди з числа військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, причинний зв`язок яких пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби та встановлюється на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії.
Судом встановлено, що відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 708581 від 12.02.2024 року ОСОБА_1 встановлено інвалідність III групи з визначенням причини інвалідності «захворювання, пов`язані з проходженням військової служби», без терміну переогляду.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 від 01.11.2023 року №2549 (довідка про обставини травми) встановлено, що 24 жовтня 2023 року під час виконання бойового завдання в районі н.п. Невське Луганської області, при утриманні оборонних позицій, внаслідок ураження керованою авіаційною бомбою (КАБ) стабілізаційного пункту, ОСОБА_1 отримав :вибухову травму, акубаротравму, забійну травму правого стегна з обширною гематомою. У довідці прямо зазначено, що поранення отримане: під час виконання обов`язків військової служби, при захисті Батьківщини.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 03.02.2024 року №154/626 про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) ОСОБА_1 діагностовано ряд захворювань, що пов`язані з проходженням військової служби, а також травми, пов`язані із захистом Батьківщини, визнано обмежено придатним до військової служби.
Отже, вказані вище обставини підтверджують, що виявлена у позивача травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби під час виконання ним завдань на території Харківської, Донецької, Луганської областей, а тому він має право на встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.
Саме поняття "обов`язків військової служби" невід`ємно пов`язане з пораненням, контузією, каліцтвом, захворюванням, одержаних під час захисту Батьківщини та виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), про що йдеться у ч. 1 ст. 7 Закону № 3551-ХІІ.
З огляду на викладене, дії відповідача щодо припинення ОСОБА_1 статусу як особи з інвалідністю внаслідок війни є необґрунтованими та такими, що порушують його право на вказаний статус та пов`язаного з ним соціального захисту.
Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Згідно положень частини другої статі 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
З огляду на викладене у своїй сукупності, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача у даній ситуації буде визнання протиправним та скасування рішення Хустської районної державної адміністрації – районної військової адміністрації про скасування ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 10.10.2024 року, оформлене листом Хустської районної державної адміністрації – районної військової адміністрації від 25.12.2025 № 01-27/2350 із зобов`язанням Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області подати інформацію до Єдиного державного реєстру ветеранів війни та до Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо ОСОБА_1 .
Саме такий спосіб захисту порушених прав позивача відповідає об`єкту порушеного права й у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним.
Що стосується позовної вимоги в частині відновити позивачу статус особи з інвалідністю внаслідок війни та відповідне посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни з моменту його скасування, то суд вказує на те, що скасування судом оскаржуваного рішення відновлює статус особи з інвалідністю ОСОБА_1 . 
Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Положеннями ч.1 ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись статтями 6, 9, 72-76, 242 -246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області (вул. Поперечна, буд. 1, м. Хуст, Хустський район, Закарпатська область, 90400), Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області (вул. Карпатської Січі, буд. 21, м. Хуст, Хустський район, Закарпатська область, 90400), про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Хустської районної державної адміністрації – районної військової адміністрації про скасування ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 10.10.2024 року, оформлене листом Хустської районної державної адміністрації – районної військової адміністрації від 25.12.2025 № 01-27/2350.
Зобов`язати Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області (вул. Поперечна, буд. 1, м. Хуст, Хустський район, Закарпатська область, 90400) подати інформацію до Єдиного державного реєстру ветеранів війни та до Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ), як особи з інвалідністю внаслідок війни. 
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.05.2026 року.

Суддя	С.А. Гебеш