Справа № 177/140/26
Провадження № 2/177/503/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
23 квітня 2026 року 
Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Коваль Н. В.
за участі: 
секретаря судового засідання Андрійчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про скасування розпорядження про оголошення догани,-
В С ТА Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою та в обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працює на Широківському житлово-комунальному підприємстві органом управління якого є Новопільська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, на посаді начальника з 06 лютого 2023 року.
Розпорядженням сільського голови Новопільської сільської ради №201-к від 17 грудня 2025 року, який підписано секретарем сільської ради ОСОБА_5 йому, начальнику Широківського житлово-комунального підприємства ОСОБА_1, оголошено догану за неналежне виконання службових обов`язків та позбавлено преміальних виплат до зняття догани. З розпорядженням його ознайомлено 18 грудня 2025 року. 
З тексту вказаного розпорядження видно, що керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до рішення Новопільської сільської ради від 06.11.2025 №347 «Про створення комісії з перевірки фінансово-господарської діяльності Широківського житлово-комунального підприємства», розпоряджень Новопільського сільського голови: від 10.11.2025 р. №347 «Про створення комісії», від 27.11.2025 року №377 «Про внесення змін до розпорядження сільського голови від 10.11.2025 №347 «Про створення комісії», враховуючи контракт з керівником Широківського ЖКП ОСОБА_1 від 06.02.2023 р. та додаткову угоду до контракту від 04.02.2025 року №2, розглянувши акт службової перевірки від 05 грудня 2025 року та окрему думку члена комісії з проведення службової перевірки - заступника сільського голови ОСОБА_2 - оголосити догану начальнику Широківського житлово-комунального підприємства ОСОБА_1 за неналежне виконання службових обов`язків та позбавити працівника преміальних виплат до зняття догани.
Вказує, що розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення не містить нормативного обґрунтування, а саме не зазначено назву, статтю, її частину, пункт, підпункт нормативного правового акта чи акта локального нормотворення, а саме пунктів контракту або статут підприємства, які він порушив, у зв`язку із чим застосовано дисциплінарне стягнення.
Крім того, вважає, що акт службової перевірки від 05.12.2025 року також не відповідає вимогам чинного законодавства та викладені обставини не відповідають дійсності. В акті: не зазначено, яку саме норму контракту, статуту чи закону порушив начальник; не визначено, у чому саме полягає його особиста вина; не встановлено, що виявлені обставини є наслідком дій саме начальника, а не тарифної політики, рішень органу місцевого самоврядування, об`єктивного фінансового стану підприємства. Актом не встановлено складу дисциплінарного проступку.
Таким чином, акт не містить обов`язкових елементів складу дисциплінарного проступку, що суперечить вимогам статей 147-149 КЗпП України та усталеній судовій практиці Верховного Суду.
Крім того, висновки про надання недостовірної інформації ґрунтуються на некоректному порівнянні даних.
Комісією не було складено акт звірки розрахунків, який відповідно до вимог бухгалтерського обліку є єдиним належним документом для підтвердження узгодженого сальдо заборгованості.
Отже, вказує, що твердження про подання недостовірних даних ґрунтується на припущеннях, що суперечить статті 62 Конституції України та принципу правової визначеності. Також, порушено процедуру проведення службової перевірки
Зазначає, що вини підприємства у виникненні заборгованості немає, а її поява зумовлена об`єктивними факторами, зокрема діями (бездіяльністю) органу місцевого самоврядування щодо не встановлення економічно обґрунтованого тарифу та невідшкодування різниці в тарифах, передбаченої законом. Розпорядження сільського голови Новопільської сільської ради №201-к від 17 грудня 2025 року не відповідає вимогам трудового законодавства, склад дисциплінарного правопорушення не доведено, а тому воно є незаконним.
Крім того, вказує, що внаслідок порушення відповідачем законних прав позивача, а саме незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності, порушено звичний для нього уклад життя, що завдало йому моральних страждань, які виразилися в переживаннях, пов`язаних із необхідністю звернення до суду за захистом свого порушеного права, він зазнав втрат немайнового характеру, тобто йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 10 000 гривень.
Просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження сільського голови Новопільської сільської ради №201-к від 17 грудня 2025 року, яким оголошено догану начальнику Широківського житлово-комунального підприємства ОСОБА_1 за неналежне виконання службових обов`язків та позбавлено працівника преміальних виплат до зняття догани; стягнути з відповідача на його користь компенсацію за моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., витрати на сплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 100000,00 грн.
Ухвалою судді від 19 січня 2026 року відкрито провадження по справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті (а.с. 102).
Представник відповідача ОСОБА_3 04.02.2026 надала відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог посилалася на те, що вони категорично не погоджуються з думкою позивача, що акт службової перевірки від 05.12.2025 не відповідає вимогам чинного законодавства, містить некоректне порівняння даних та не містить відомостей про склад дисциплінарного проступку. Так, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.
Вказує, що пункт 8.1. Статуту уточнює, що начальник підприємства та головний бухгалтер несуть персональну відповідальність за додержання порядку ведення і достовірність обліку та статистичної звітності.
Так, підставою для проведення службової перевірки стало погіршення фінансового становища підприємства за період 2025 року, виникнення у Широківського ЖКП заборгованості перед КП «Кривбасводоканал», та ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості. В ході перевірки встановлені порушення порядку ведення бухгалтерського обліку та фінансової звітності, зокрема, щодо наявної заборгованості перед КП «Кривбасводоканал», закупівлі та використання паливно-мастильних матеріалів. Вказані порушення відображені в акті службової перевірки. Крім того, під час проведення перевірки, у позивача витребувана інформація щодо отриманих коштів від населення за надані послуги у 2025 році, рахунки від КП «Кривбасводоканал», відомості про нараховану та виплачену заробітну плату. Позивач не надав запитувані документи та інформацію у повному обсязі, що відображено в акті перевірки. Таким чином, вказаними діями позивач виконав неналежним чином обов`язки, передбачені п. 2.3, 2.6. Контракту.
Щодо заборгованості Широківського ЖКП перед КП «Кривбасводоканал», то комісія провела перевірку на підставі наданих позивачем документів, за результатами якої встановлені факти не освоєння фінансової допомоги від Новопільської сільської ради за цільовим призначенням. Як зафіксовано в акті службової перевірки, на підставі аналізу банківських виписок підприємства протягом 2025 року Широківським ЖКП перераховано на рахунок КП «Кривбасводоканал» 218642,83 грн. Разом з тим, розмір фінансової допомоги, виділеної Новопільською сільською радою для погашення заборгованості Широківського ЖКП перед КП «Кривбасводоканал», та наданої протягом лише січня-травня 2025 року склав 543916,00 грн. З наведеного видно, що частина фінансової допомоги залишилась неосвоєною відповідно до цільового призначення, що є порушенням фінансової дисципліни підприємства.
Щодо акта звіряння КП «Кривбасводоканал» та Широківського ЖКП зазначає, що даний акт не відноситься до належних доказів, що підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, оскільки такими доказами можуть бути лише первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. 
Таким чином вказує, що виявлені та зафіксовані в акті службової перевірки порушення свідчать про неналежне виконання начальником Широківського ЖКП - позивачем ОСОБА_1 трудових обов`язків, передбачених умовами Контракту, Статутом та нормами чинного законодавства, та є достатніми для накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани. 
Щодо стягнення моральної шкоди з відповідача витрат на правничу допомогу вказує, що позивач не був звільнений із займаної посади, а йому лише було оголошено догану. На противагу саме звільненню як заходу дисциплінарної відповідальності, оголошення догани не позбавило позивача засобів до існування, не вимагало додаткових зусиль на пошук нової роботи та заробітку. Позивачем не долучено будь-яких доказів, які б свідчили про зміну його психо-емоційного стану, як-то призначення заспокійливих лікарських препаратів, чи докази відвідувань психолога або лікаря іншої спорідненої спеціальності. Таким чином, вважає, що оцінка моральної шкоди, завданої позивачу, у розмірі 10000 грн, є явно завищеною, непропорційною і несправедливою, та є способом збагачення за рахунок відповідача.
Також, заперечуючи проти стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, вказувала, що позивачем не долучено документів, які містять перелік та вартість наданих послуг (акт приймання-передачі наданих послуг, або ж детальний опис робіт/послуг або ж інший подібний за своєю суттю документ).
У задоволені позовних вимог просила відмовити. Та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. (а.с. 111-113). 
Представник позивача - Козіна Н.В. 09.02.2026 надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що вона не погоджується з наведеними відповідачем аргументами викладеними у відзиві на позовну заяву, вказуючи, що вини підприємства у виникненні заборгованості немає, а її поява зумовлена об`єктивними факторами, зокрема діями (бездіяльністю) органу місцевого самоврядування щодо невстановлення економічно обґрунтованого тарифу та невідшкодування різниці в тарифах, передбаченої законом.
Крім того, вказує, що представник відповідача в своїх запереченнях на позовну заяву залишає поза увагою, той факт, що під порушенням трудової дисципліни потрібно розуміти винне, протиправне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. При цьому, Розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення не містить нормативного обґрунтування, а саме не зазначено назву, статтю, її частину, пункт, підпункт нормативного правового акта чи акта локального нормотворення, а саме пунктів контракту або статут підприємства, які позивач порушив, у зв`язку із чим застосовано дисциплінарне стягнення; не визначено, у чому саме полягає його особиста вина; не встановлено, що виявлені обставини є наслідком дій саме начальника, а не тарифної політики, рішень органу місцевого самоврядування, об`єктивного фінансового стану підприємства.
Вказує, що відповідач ніяким чином не спростовує те, що оскаржуване розпорядження не відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, не доведено наявність складових адміністративного проступку для притягнення позивача до відповідальності та застосування оскаржуваної догани. Позовні вимоги просила задовольнити (а.с. 122-126).
Також представник позивача 09.02.2026 подала клопотання про відшкодування судових витрат, в якому збільшила витрати на правничу допомогу та просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. (а.с. 120-121).
17.02.2026 представник відповідача -ОСОБА_3 надала заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що зазначені у акті службової перевірки дії свідчать про умисне неналежне виконання обов`язків начальником Широківського ЖКП - ОСОБА_1 , передбачених зокрема п. 7,8,9 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011 №869. Щодо витрат з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн, вважає, шо вона є явно завищеною. У задоволені позовних вимог просила відмовити (а.с. 134-137). 
Позивач та його представник - Козіна Н.В. в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити (а.с. 182).
Представник відповідача - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення (а.с. 183).
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. 
Суд, дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює на Широківському житлово-комунальному підприємстві органом управління якого є Новопільська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області на посаді начальника з 06 лютого 2023 року, що підтверджується Контрактом з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 06.02.2023 року, Додатковою угодою №1 від 05.02.2024 року та Додатковою угодою №01 від 05.02.2025 року (а.с. 89-93, 94, 95).
Розпорядженням сільського голови Новопільської сільської ради №201-к від 17 грудня 2025 року, який підписано секретарем сільської ради ОСОБА_5 оголошено догану начальнику Широківського житлово-комунального підприємства ОСОБА_1 за неналежне виконання службових обов`язків та позбавлено працівника преміальних виплат до зняття догани. Позивача було ознайомлено з розпорядженням 18 грудня 2025 року (а.с. 30). 
В розпорядженні зазначено, що керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до рішення Новопільської сільської ради від 06.11.2025 №347 «Про створення комісії з перевірки фінансово-господарської діяльності Широківського житлово-комунального підприємства», розпоряджень Новопільського сільського голови: від 10.11.2025 р. №347 «Про створення комісії», від 27.11.2025 року №377 «Про внесення змін до розпорядження сільського голови від 10.11.2025 №347 «Про створення комісії», беручи до уваги контракт з керівником Широківського ЖКП ОСОБА_1 від 06.02.2023 р. та додаткову угоду до контракту від 04.02.2025 року №2, розглянувши акт службової перевірки від 05 грудня 2025 року та окрему думку члена комісії з проведення службової перевірки - заступника сільського голови ОСОБА_2
Згідно акта службової перевірки від 05 грудня 2025 року встановлений факт невідповідності поданих до сільської ради даних про заборгованість перед КП «Кривбасводоканал» за отриману послугу з водопостачання станом на 25.11.2025 року , в розмірі 572 217,90 грн. Згідно листа КП «Кривбасводоканал» від 02.12.2025 року заборгованість Широківського ЖКП перед підприємством станом 28.11.2025 року становить 382 495,35 грн. Відповідно, підтверджено розбіжність між наданою Широківським ЖКП та постачальником послуг інформацією у розмірі 189 722,55 грн.
Згідно зі штатним розписом Широківського ЖКП затвердженим з 01.05.2025 року, всього по підприємству штатна чисельність одиниць складає 44,55 одиниць. Притому, що протягом 2023-2024 років середня кількість працівників складала 19 та 18 осіб відповідно у структурі підприємства передбачена посада касира, що у свою чергу, свідчить про ведення касових операцій і відповідного бухгалтерського обліку готівкових коштів. Однак у поданих матеріалах відсутні касова книга та касові ордери, що унеможливлює відстеження надходжень готівкових коштів до каси від населення. У зв`язку із викладеним зазначений факт потребує додаткового опрацювання та вивчення.
Під час розгляду комісією документації щодо закупівлі та використання паливно-мастильних матеріалів встановлено факт розбіжностей між даними за 9-ть та 10-ть місяців 2025 року. Зокрема за 9-ть місяців зазначено придбання 18 920 літрів та використання 18 801 літрів ПММ, проте за 10 місяців зазначено придбання 15 543 літрів та списання 15 526 літрів ПММ, що становить 3377 літрів різниці. З метою встановлення причин розбіжностей 01.12.2025 року до Широківського ЖКП було надіслано офіційний запит з вимогою надати підтверджуючі документи щодо списання ПММ в термін до 02.12.2025 року. Даний запит підприємство проігнорувало, станом на 05.12.2025 року даних від Широківського ЖКП до сільської ради не надходило. Дане питання потребує додаткового опрацювання.
За результатами проведеної перевірки, комісією встановлено факти порушення службових обов`язків начальником Широківського ЖКП, а саме невиконання умов Договору №400 від 02.04.2023 року між Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» та Широківським ЖКП. Згідно Додаткової угоди №5 від 30.03.2023 року були внесені зміни до п.3.2., а саме що «Оплата за спожиті послуги здійснюється Споживачем на підставі виставленого в електронній системі рахунку не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим або протягом п`яти календарних днів з моменту відповідного рахунку в паперовому вигляді».
КП «Кривбасводоканал», виконуючи свої обов`язки, передбачені Договором, постійно надавав та продовжує надавати Широківському ЖКП послуги з централізованого водопостачання, з боку Широківського ЖКП мали систематичні порушення строків виконання зобов`язань, що призвело до виникнення заборгованості на загальну суму 1 588 128,62 грн.
Внаслідок чого КП «Кривбасводоканал» звернулось до Господарського суд Дніпропетровської області стосовно стягнення заборгованості. За результатами розгляду справи, 21.10.2025 року видано наказ про примусове виконання, що привело до блокування рахунків Широкіського ЖКП. Для забезпечення належних умов життєдіяльності населення та ефективної експлуатації Широківського ЖКК Новопільською сільською радою було прийнято рішення від 06.11.2025 року №3169 «Про надання коштів на підтримку Широківському ЖКП для погашення заборгованості по водопостачанню та водовідведенню перед КП «Кривбасводоканал». Згідно даного рішення, на фінансову підтримку Широківському ЖКП для погашення заборгованості по водопостачанню та водовідведенню перед КП «Кривбасводоканал» виділено 1 000 000 грн.
Комісія дійшла висновку, що дії начальника Широківського ЖКП створили ризики для стабільного життєзабезпечення населення громадян, а також привели до порушення умов укладеного договору з КП «Кривбаводоканал». Враховуючи вищезазначені порушення, комісія вважає за доцільне притягнути начальника Широківського ЖКП до дисциплінарної відповідальності, згідно чинного законодавства (а.с. 26-28).
Згідно окремої думки члена комісії з проведення службової перевірки заступника Новопільського сільського голови ОСОБА_2: 
1. Щодо тяжкості допущених порушень та наслідків за даними КП «Кривбасводоканал», станом на 14.11.2025 року заборгованість Широківського ЖКП за послуги централізованого водопостачання та водовідведення становить понад 1 500 000 грн. При цьому, протягом окремих місяців 2025 року підприємством взагалі не здійснювались платежі за отримані послуги, що є грубим порушенням умов договору та проявом неналежного управління. Бездіяльність керівника призвела до блокування рахунків підприємства примусового списання коштів та виникнення загрози припинення водопостачання і водовідведення для жителів громади. Для недопущення надзвичайної ситуації, Новопільська сільська рада була вимушена виділити 1 000 000,000 грн.
2. Щодо надання недостовірної інформації засновнику. Комісією встановлено розбіжності між інформацією, що надавалась Широківським ЖКП та фактичними даними КП «Кривбасводоканал», що свідчить про введення в оману органу управління комунальним підприємством.
3. Щодо порушення касової дисципліни. При штатній чисельності 44,5 одиниць, у підприємстві відсутня посада касира, що є грубим порушенням правил ведення фінансового обліку. Крім того, встановлено неналежне ведення касової книги та можливість нецільового використання готівкових коштів.
4. Щодо обліку та використання ПММ. Встановлені розбіжності у сотнях та тисячах літрів пального, за відсутності підтвердних документів, свідчать про безгосподарність та можливе завдання матеріальної шкоди підприємству.
5. Щодо поведінки керівника під час перевірки. Керівник не надав частину витребуваних документів, не сприяв роботі комісії, чим порушив вимоги службової дисципліни.
6. Щодо необхідності застосування більш суворого виду дисциплінарного стягнення. З огляду на масштаб порушень, їх тяжкі наслідки заподіяння значної шкоди бюджету громади та ризики для життєзабезпечення населення, вважаю, що застосування дисциплінарного стягнення є недостатнім.
7. Пропоновані заходи. Застосувати до начальника Широківського ЖКП дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади, відповідно до п.1 ст. 41 КЗпП , як одноразове грубе порушення трудових обов`язків. Доручити юридичному відділу та бухгалтерії сільської ради провести аналіз можливих матеріальних збитків та підготувати матеріали для вирішення питання щодо притягнення керівника до матеріальної відповідальності. У разі встановлення ознак кримінальних правопорушень, направити матеріли до правоохоронних органів. До моменту вирішення питання щодо звільнення, вважати доцільним відсторонення керівника від виконання повноважень (а.с. 29).
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
У статті 139 КЗпП України визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Таким чином, трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.
Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.
Відповідно до частин першої, другої статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Указані висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 487/1491/21 (провадження № 61-6246 св 22).
Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 149 КЗпП України, відповідно до якої до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.
Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності (постанова Верховного Суду від 25.10.2022 у справі № 487/1491/21 (провадження № 61-6246 св 22).
У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15 зроблено правовий висновок про те, що пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Однак правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Підставою застосування догани є винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.
Під порушенням трудової дисципліни слід розуміти винне протиправне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Вина, як одна з ознак порушення трудової дисципліни, є обов`язковою умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Протиправність поведінки працівника полягає у порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме КЗпП України, правилами внутрішнього трудового розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.
Згідно з умовами Контракту укладеного між позивачем та відповідачем (а.с. 89-93) за цим контрактом начальник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством комунального майна, а орган управління майном зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці начальника. 
Відповідно до п. 2.1 Контракту начальник здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом Підприємства та Контрактом.
Пунктом 2.2, 2.3 Контракту передбачено, що начальник зобов`язується забезпечити виконання показників ефективності використання комунального майна. Начальник надає сільському голові щоквартальний, піврічний та річний звіт про використання комунального майна, прибутку, а також майнового стану підприємства у відповідні звітні періоди.
Згідно Статуту Широківського ЖКП, затвердженого рішення сесії Новопільської сільської ради від 27.02.2023 року №1881 (а.с. 82-88) метою діяльності Широківського ЖКП є вирішення місцевих завдань в галузі житлово-комунального господарства, забезпечення ефективного управління об`єктами житлового фонду комунальної власності, підтримання їх в належному технічному стані, організація діяльності щодо забезпечення мешканців громади якісним та безперебійним постачанням житлово-комунальних послуг, здійснення контролю за їх виконанням, а також здійснення господарської діяльності з метою одержання прибутку в передбаченому законодавством порядку.
Згідно пунктів 7.3, 7.5. Статуту керівництво підприємством здійснює начальником. Начальник підприємства в межах своєї компетенції: здійснює поточне керівництво Підприємством; керує фінансовою та господарською діяльністю підприємства; розпоряджається коштами та майном згідно з чинним законодавством; діє без довіреності від імені Підприємства; укладає договори, видає довіреності; видає накази та розпорядження самостійно та з метою виконання наказів і рішень Засновника; затверджує штатний розклад підприємства; приймає і звільняє працівників підприємства; здійснює інші функції по управлінню справами підприємства, що не суперечить чинному законодавству та Статуту підприємству; несе повну відповідальність за стан та діяльність Підприємства; несе персональну відповідальність за додержання господарської, фінансової, договірної та трудової дисципліни.
При розгляді судами справ щодо накладення дисциплінарних стягнень судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для накладення стягнення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховувались обставини, за яких вчинено проступок тощо. Судам слід виходити з того, що накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани є різновидом відповідальності у сфері трудових правовідносин, адже тягне для працівника певні негативні наслідки, в тому числі позбавлення премії, звільнення та інше. Тому в таких правовідносинах застосовуються загальні положення для притягнення винуватої особи до відповідальності, які передбачають обов`язковість вини працівника у формі умислу або необережності за порушення чітких положень правил внутрішнього трудового розпорядку (трудової дисципліни) або виробничої дисципліни, а також формування у наказі об`єктивної сторони суті правопорушення. У цьому випадку застосовується презумпція правомірної поведінки працівника, що полягає в обов`язку працедавця довести належними та достатніми доказами законність звинувачення працівника в порушенні тих чи інших правил та накладення на нього стягнення.
Зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 219/2474/19 (провадження № 61-10005св20) зроблено висновки про те, що під порушенням трудової дисципліни потрібно розуміти винне, протиправне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків: Вина як одна з ознак порушення трудової дисципліни є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Отже, догана є заходом дисциплінарного стягнення за вчинений працівником дисциплінарний проступок (порушення трудової дисципліни чи правил внутрішнього трудового розпорядку). Підставою застосування дисциплінарного стягнення є вчинення працівником протиправного, винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Дисциплінарним проступком є винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Водночас саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне обґрунтування, тобто орган, правомочний застосовувати дисциплінарні стягнення, повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.
Як видно, Розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення не містить нормативного обґрунтування, а саме не зазначено назву, статтю, її частину, пункт, підпункт нормативного правового акта чи акта локального нормотворення, а саме пунктів контракту або статут підприємства, які позивач порушив, у зв`язку із чим відносно нього застосовано дисциплінарне стягнення.
Як видно, Акт службової перевірки від 05.12.2025 року не відповідає вимогам чинного законодавства та викладені обставини не відповідають дійсності. В акті: не зазначено, яку саме норму контракту, статуту або посадової інструкції порушено позивачем; не визначено, у чому саме полягає його особиста вина; не встановлено форму вини позивача (умисел чи необережність); не наведено причинного зв`язку між діями позивача та зазначеними у акті фінансовими наслідками; не встановлено, що виявлені обставини є наслідком дій саме начальника, а не тарифної політики, рішень органу місцевого самоврядування, об`єктивного фінансового стану підприємства. 
Таким чином, акт не містить обов`язкових елементів складу дисциплінарного проступку, що суперечить вимогам статей 147-149 КЗпП України та усталеній судовій практиці Верховного Суду.
Крім того, комісією не складений акт звірки розрахунків, який відповідно до вимог бухгалтерського обліку є єдиним належним документом для підтвердження узгодженого сальдо заборгованості.
Отже, твердження відповідача про подання недостовірних даних ґрунтується на припущеннях, що суперечить статті 62 Конституції України та принципу правової визначеності.
Крім того, судом встановлено, що відповідачем порушено процедуру проведення службової перевірки
Згідно зі статтею 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець зобов`язаний витребувати від працівника письмові пояснення.
Проте під час проведення службової перевірки: у позивача не витребувано письмових пояснень; його позиція не зафіксована та не проаналізована; в акті відсутні мотиви відхилення можливих заперечень.
Такі дії свідчать про істотне порушення процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності та самі по собі є підставою для визнання акту незаконним.
Таким чином, Розпорядження сільського голови Новопільської сільської ради №201-к від 17 грудня 2025 року не відповідає вимогам трудового законодавства, склад дисциплінарного правопорушення не доведено, а тому воно є незаконними та підлягає скасуванню.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно з ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних - душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що відповідно до ст.237-1КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Тобто, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12.07.2007).
Окрім цього, Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти російської федерації» зазначив, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом.
Відповідно до п. 9 Постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.
З огляду на викладене, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення компенсації за спричинену відповідачем моральну шкоду, завдану позивачу внаслідок незаконного оголошення догани, оскільки позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження порушення його прав у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, переживання, порушення звичайного укладу життя, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а також позивачем доведено наявність причинного зв`язку між моральною шкодою і незаконним розпорядженням відповідача.
Разом з тим, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, знаходить суму моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн завищеною та такою, що не відповідає ступеню понесених позивачем моральних страждань, а тому вважає за необхідне в цій частині позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 1000,00 грн, що буде належним відшкодуванням понесених душевних страждань.
Також представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.
В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача подано договір про надання правничої допомоги від 05 січня 2026 року, укладений між адвокатським бюро «Натілії Козіної» та ОСОБА_1 укладено (а.с. 25); акт прийому-передачі виконаних робіт від 09.02.2026 з надання правничої допомогу до Договору про надання правничої допомоги б/н від 05.01.2026 з детальним описом наданих адвокатом правничих послуг, загальна вартість яких складає 20000,00 грн. (а.с. 123), платіжна інструкція №@2PL715319 від 06.02.2026 про сплату ОСОБА_1 адвокату Козіній Н.В. 20000,00 грн. за договором про надання правничої допомоги від 05.01.2026 (а.с. 122); копія ордеру на надання правничої допомоги(а.с. 124) та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 126). 
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини визначені ч. 3 ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представник відповідача в обґрунтування заперечень щодо сплати витрат на правничу допомогу зазначала, що вартість надання правої допомоги є явно завищена. 
Однак, суд вважає, що витрати на правничу допомогу понесені позивачем є співмірними з ціною позову, з обсягом роботи та часом, витраченим адвокатом на надання правничої допомоги, є обґрунтованими та підтверджені належними доказами, підстав для зменшення розміру витрат на правову допомогу судом не встановлено, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу розмірі 20000,00 грн. 
Крім того, відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 1331,20 гривень (а.с. 15).
Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, вимога представника відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 142, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про скасування розпорядження про оголошення догани - задовольнити частково.
Визнати незаконним та скасувати розпорядження сільського голови Новопільської сільської ради №201-к від 17 грудня 2025 року «Про оголошення догани», яким оголошено догану начальнику Широківського житлово-комунального підприємства ОСОБА_1 за неналежне виконання службових обов`язків та позбавлено працівника преміальних виплат до зняття догани.
Стягнути з Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (ЄДРПОУ 05412242, місцезнаходження: вул. Садова, 46, с. Новопілля, Криворізький район, Дніпропетровська область) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень оо копійок.
Стягнути з Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (ЄДРПОУ 05412242, місцезнаходження: вул. Садова, 46, с. Новопілля, Криворізький район, Дніпропетровська область) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Коваль