Справа № 420/2950/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянув у письмовому загальному провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу. 

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, Головного управління ДПС в Одеській області, до відповідача, ОСОБА_1 , у якій позивач просить суд:

1. Стягнути з Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості :

-  З податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 340 723 грн. 84 коп. на бюджетний рахунок UA588999980333149341000015746, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Подільськ/11010500. 

- З військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 5 651 грн. 87 коп. на бюджетний рахунок UA938999980313050137000015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./ Одеська обл./11011001. 

- По адміністративним штрафам та іншим санкціям у розмірі 8 120 грн. 00 коп. на бюджетний рахунок UA268999980313090106000015746, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/21081103.

ІІ. Аргументи сторін
(а) Позиція позивача

Позивач стверджує, що станом на 03.03.2025 року, відповідно до інтегрованих карток платника (ІКП), довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, податкова заборгованість відповідача складає 354 495,71 грн, а саме: 
заборгованість з податку на доходи з фізичних осіб загальній сумі 340 723,84 гривень; 
заборгованість з військового збору (КБК - 11010500) у (КБК - 11011001) у загальній сумі 5 651,87 гривень; 
заборгованість по адмін. штрафам 8 120,00 гривень.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковий орган сформував податкову вимогу форми «Ф» №0113537-1308-1532 від 27.11.2024, яку направив рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача.

(б) Позиція відповідача

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов в якому заперечував проти позовних вимог, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування своїх заперечень зазначав, що податкове зобов`язання, на яке посилається ДПС, не є узгодженим, підстави для його виникнення не підтверджені жодними належними доказами, фінансові операції, які податковий орган вважає “доходом”, не є доходом у розумінні ПКУ , значна частина коштів є власними переказами між рахунками, кредитними надходженнями або виплатами з онлайн-казино, які вже були оподатковані податковим агентом, доказів направлення та вручення ППР ДПС не надала, що унеможливлює виникнення податкового боргу згідно зі ст. 14.1.175 ПКУ.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

17.02.2026 суд відкрив загальне позовне провадження у справі та призначив дату підготовчого судового засідання. 

10.03.2026 суд ухвалив задовольнити клопотання відповідача та відкласти судове засідання на іншу дату.

07.04.2026 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті.

28.04.2026 сторони на судове засідання не прибули. Суд з урахуванням ч.9 ст.205 КАС України ухвалив продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

IV. Обставини, встановлені судом

Відповідач перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області. За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів отриманих платником податків за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 позивач склав акт від 30.09.2024. В акті позивач зробив висновки на підставі зведених відомостей щодо повноти нарахування , утримання та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб відповідач не задекларував суму отриманого доходу, не нарахував та не сплатив його, внаслідок чого не нарахував та не сплатив до державного бюджету військовий збір. 
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків відповідач визначив своєю податковою адресою: 66304, Одеська обл., н.п. Подільськ, вул. Перемоги, буд. 4.

За результатами перевірки позивач виніс податкові повідомлення-рішення від 14.10.2024: № 44360/15-32-24-05-20 на суму 340 грн., № 44362/15-32-24-05-20 на суму 1020 грн.; №44363/15-32-24-05-20 на суму 7100 грн.; №443650/15-32-24-05-20 на суму 67 822,38 грн.; №44366/15-32-24-05-20 на суму 5 651,87 грн.
Вказані податкові повідомлення-рішення позивач надіслав на податкову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення 14.10.2024, яке було повернуто через відсутність платника за вказаною адресою.
Контролюючий орган на податкову адресу боржника надіслав податкову вимогу №0013537-1308-1532 від 27.11.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке було повернуто через відсутність платника за вказаною адресою.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також
проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення. 

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Згідно п. 15.1. ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. 

Пунктом 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. 

Згідно п. 36.1. ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; крім того, п. 36.5. ст. 36 ПК України встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно із пп. 14.1.175. п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. 

Пунктом 54.1. ст. 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. 

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.5. ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Так, відповідно до п. 58.3. ст. 58 ПК України податкове повідомлення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. 

Згідно п. 59.5. ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). 

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). 

Відповідно до п. 63.1 ст. 63 ПК України зазначено, що облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 

Пунктом 63.5 ст. 63 ПК України передбачено, що фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному Податковим кодексом України. 

Відповідно до п. 70.7 ст. 70 ПК України, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 року № 822 затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, яке розроблено відповідно до статей 63 та 70 глави 6 розділу ПК України з метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр). 

Пунктом 2 цього Положення визначено, що державний реєстр створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України, з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Це Положення регулює відносини, що виникають при реєстрації фізичних осіб, які є громадянами України, іноземцями та особами без громадянства. 

Вказаним положенням визначено, що усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням. Облік фізичних осіб - платників податків ведеться у Державному реєстрі за реєстраційними номерами облікової картки платника податків, а осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків (до паспортів громадянина України з числа зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта). 

Розділом IX цього Положення передбачено порядок подання Заяви про зміну даних, які вносяться до Облікової картки та Повідомлення. 

Так, встановлено, що фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР (додаток 12) або Заяви за формою № 5ДРП (додаток 13) відповідно. 

Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання. 

Внесення змін до Державного реєстру та окремого реєстру Державного реєстру здійснюється протягом трьох робочих днів від дня подання фізичною особою Заяви за формою № 5ДР або Заяви за формою № 5ДРП до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання). 

У разі звернення до будь-якого контролюючого органу строк внесення змін до Державного реєстру може бути продовжено до п`яти робочих днів. В свою чергу, згідно п. 45.1 ст. 45 ПК України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків-фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

З сукупного аналізу зазначених норм права суд відхиляє доводи відповідача, що податкове зобов`язання, на яке посилається відповідач,є неузгодженим, оскільки йому не були вручені податкові-повідомлення рішення. Матеріалами справи спростовуються твердження відповідача про відсутність податкових-повідомлень рішень. 

З огляду на матеріали справи, податкові повідомленні-рішення, вимога надсилалися відповідачу рекомендованим листом разом з повідомленням про вручення поштового відправлення на його податкову адресу.

Таким чином, суд робить висновок, що позивачем дотримано вимоги ПК України та надано до суду достовірні відомості щодо направлення повідомлення рішення, податкової вимоги, позовної заяви та інших документів, пов`язаних із сумами боргу.

В акті перевірки податковий орган зазначає, що відповідно до листа Національного банку України від 20.03.2024 до Державної податкової служби України та ГУ ДПС в Одеській області надійшла інформація щодо здійснення у 2023 році значних обсягів переказів на рахунки відповідача. Згідно з додатковими відомостями, що надійшли листом Національного банку України від 09.08.2024 на банківські рахунки відповідача у 2023 році надходили з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі, від однієї фізичної особи до іншої). При визначенні суми надходжень була взята інформація по рахункам в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», ПАТ Банк Восток», АТ «АКЦЕНТ БАНК», АТ КБ «ПриватБанк» , АТ «Пумб», АТ «СЕНС БАНК». 

Відповідач заперечуючи відповідність фінансових операцій визначенню доходів, зазначав, що податковий орган протиправно врахував у дохід перекази між власними рахунками, виплати онлайн-казино, кредитні кошти. На підтвердження вказаних обставин відповідач надав виписки за його рахунками за спірний період (01.01.2023 – 31.12.2023) в АТ «СЕНС БАНК», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» . 

Верховний Суд у постанові від 20.06.2019 у справі №815/4492/16 зробив правовий висновок, що сам по собі рух коштів по банківському рахунку платника податків не свідчить про отримання ним доходу та не є достатньою підставою для визначення податкового зобов`язання без встановлення джерела походження таких коштів.

Позивач зазначає, що 29.08.2024 він надсилав відповідачу запит щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та документальних підтверджень стосовно походження грошових коштів та їх оподаткування. Відповідь на запит не було надано, про що податковий орган склав акт від 30.09.2024.

Разом з ти на підтвердження вказаних обставин позивач не надав доказів направлення запиту. Отже, позивач не довів, що здійснив усі необхідні заходи для встановлення джерел руху коштів. 

Таким чином, суд погоджується з аргументами відповідача, що операції, які позивач визначив як дохід , не відповідають цьому визначенню в повному обсязі. Тому нарахування податкових зобов`язань здійснені некоректно, відповідно невірно визначена сума заборгованості. Отже на підставі викладеного, суд робить висновок про відмову у задоволенні позовних вимог.

VI. Судові витрати

З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позову, суд не здійснює розподіл судових витрат. 

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд –

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ГУ ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу відмовити. 

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО