Справа № 354/559/26
Провадження № 3/354/340/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків Суду не надано,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА: 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 623145 від 24.03.2026 приблизно о 15 год 14 хв у с.Поляниця по вул. Вишня, 353, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в установленому законом порядку. Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю заперечив свою вину, пояснив суду, що того дня припаркувавши автомобіль на парковці біля готелю де проживав, до нього під`їхали працівники патрульної поліції. В подальшому пояснили йому, що його розшукують , оскільки він своїм транспортним засобом зачепив відбійник, і в подальшому склали відносно нього адмінпротокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Натомість ОСОБА_1 було пояснено поліцейським, що він вже відшкодував збитки, понесені ДТП, і до нього претензій ніхто немає.
Заслухавши особу, яка притягається до адмінвідповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши їх у своїй сукупності, приходжу до такого висновку. 
Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
У відповідності до положень статті 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. 
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).
Відповідно до статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У цій справі в адмінпротоколі зазначається час вчинення адміністративного правопорушення о 15 год 14 хв 24.03.2026.
У той же час, за результатами переглянутого відеозапису вбачається, що відеозапис з нагрудної бодікамери розпочався о 15:20:18 год 24.03.2026 .
Тобто час вчинення адміністративного правопорушення вказано ще до початку відеозйомки.
Однак, на відеозаписі відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а розпочинається запис зі спілкування з останнім на парковці готелю. При цьому двигун автомобіля повністю виключений і особа з непонолітньою дитиною не перебувають у автомобілі. 
Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, як зазначено в частині 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Суд звертає увагу, що розгляд справи повинен відбуватися в межах доводів протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, а суддя не має права у будь-який інший спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.
Частиною першою статті 130 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 , передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Таким чином, суб`єктом адміністративної відповідальності є особа, яка керує транспортним засобом.
Однак, у ході судового розгляду справи, за результатами дослідження доказів у справі та з оглянутого у судовому засіданні відеоматеріалу неможливо встановити чи ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, оскільки на відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 спілкується з працівниками поліції, які його звинувачують у залишенні місця дорожньо-транспорної пригоди та вчиненні ДТП. А ОСОБА_1 повідомляє, що шкоду, заподіяну відбійнику він вже відшкодував власникам, і до нього не має жодних претензій, тобто питання вирішили мирним шляхом. У процесі розмови працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, останній не заперечує пройти його у медичному закладі, однак стверджує, що у працівників поліції не має підстав пропонувати йому проходити, оскільки автомобіль вони не зупиняли, і ним він більше години тому назад керував.
Відеозапису, який би стосувався початку події, а саме руху та зупинки транспортного засобу працівниками поліції – не має. 
Доказів того, що мало місце ДТП, зокрема, складення відносно ОСОБА_1 адмінпротокол за ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП (залишення місця ДТП) не має, і ОСОБА_1 зазначив, що до адміністративної відповідалності не притягався у зв`язку з вищенаведеним.
Доказів того, що транспортний засіб перебував у русі і був зупинений працівниками поліції також не має.
До матеріалів справи не долучено жодних доказів того, на якій правовій підставі працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 з вимогою пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до пунктів 4, 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).
Вказаний відеозапис є доказом у справі про адміністративні правопорушенні у сфері керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
У тих випадках, коли особа заперечує факт керування транспортним засобом, відеозапис, на якому зафіксовано протилежне, а саме рух транспортного засобу під керуванням особи, яка притягається до адмінвідповідальності, відіграє ключову роль.
У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).
У справах «Малофєєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» ЄСПЛ зазначає, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. 
Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд не має права ініціювати самостійно адміністративне провадження, оскільки це буде порушення принципу рівності учасників.
Враховуючи те, що по справі зібрані докази не доводять самого факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та відсутності правових підстав вимагати від нього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (факт ДТП не підтверджений доказами), вина останнього у порушенні частини першої статті 130 КУпАП не доведена.
З огляду на те, що у Кодексі України про адміністративні правопорушення підстави для закриття справи за недоведеністю вини особи відсутні, Суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченоїч.1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Повний текст постанови складено 27.05.2026.

Суддя:	  	Марія ОСТАП`ЮК