ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026 м. Дніпро Справа № 904/2635/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Демчини Т.Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Кошлі А.О., Кучеренко О.І.,
з участю секретаря судового засідання Старини А.С.,
представника позивача Верхацького І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2025 (головуючий у першій інстанції Дичко В.О., повний текст складений та підписаний 23.12.2025)
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» 
до відповідача: Комунального підприємства Кам`янської міської ради «КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» 
про стягнення коштів,
в с т а н о в и в:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції
У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» (надалі – ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг») звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства Кам`янської міської ради «КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» (надалі – КП «Кам`янська теплопостачальна компанія») про стягнення заборгованості у розмірі 92293721,37 грн. за договором № 6503-ТКЕ(23)-4 від 16.10.2023 постачання природного газу за період з грудня 2023 року по березень 2024 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання за вказаним договором, внаслідок чого у нього утворилась така заборгованість. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2025 позов задоволено, стягнуто з КП «Кам`янська теплопостачальна компанія» на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» заборгованість за договором № 6503-ТКЕ(23)-4 від 16.10.2023 постачання природного газу за період з грудня 2023 року до березня 2024 року в сумі 92293721,37 грн та судовий збір у сумі 847840 грн. 
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач належним чином виконав зобов`язання за договором постачання природного газу, передавши відповідачу газ на загальну суму 136545728,66 грн, що підтверджується підписаними без зауважень актами приймання-передачі, тоді як відповідач оплатив лише 44252007,29 грн, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 92293721,37 грн. Суд встановив, що доказів погашення вказаної заборгованості відповідач не надав. При цьому суд, з посиланням на судову практику, зокрема, постанови Верховного Суді від 23.04.2024 у справі № 925/636/23 та від 07.05.2025 у справі № 920/481/23, вказав, що посилання відповідача на наявність заборгованості з різниці в тарифах не є підставою для звільнення від обов`язку оплатити за спожитий природний газ.
2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги
Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач у справі - КП «Кам`янська теплопостачальна компанія» звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій заявлено вимогу скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Апелянт вважає, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту порушеного права, оскільки примусове виконання обов`язку в натурі шляхом стягнення основного боргу не відповідає змісту спірних правовідносин, ускладнених наявністю заборгованості з різниці в тарифах, що підтверджується сталою практикою Верховного Суду, згідно з якою невідповідність обраного способу захисту є самостійною підставою для відмови в позові, однак суд першої інстанції не надав цьому факту належної оцінки.
Крім того, апелянт наголошує, що КП «Кам`янська теплопостачальна компанія» є критично важливим підприємством для життєдіяльності міста та обороноздатності країни, а стягнення заборгованості в сумі 92293721,37 грн призведе до повної зупинки його діяльності та катастрофічних наслідків під час опалювального сезону. Апелянт зазначає, що заборгованість перед позивачем виникла не з вини відповідача, а внаслідок невідшкодування державою узгодженої заборгованості з різниці в тарифах у розмірі 230073267,93 грн, що підтверджується протоколами територіальної комісії Дніпропетровської ОДА. Звертає увагу, Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» передбачений інший порядок врегулювання такої заборгованості, спрямований на підтримання балансу інтересів сторін та недопущення зупинки роботи підприємств критичної інфраструктури, що судом першої інстанції враховано не було.
В судове засідання апелянт, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання шляхом доставки до електронного кабінету ухвали суду від 31.03.2026, явку повноважного представника вдруге не забезпечив. Від КП «Кам`янська теплопостачальна компанія» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника на лікарняному, а також численними обстрілами енергетичної інфраструктури, через що м.Кам`янське Дніпропетровської області перебуває у стані перебоїв у наявності зв`язку та енергопостачання, що позбавляє відповідача можливості бути присутнім в судовому засіданні, подати усі належні докази і навести необхідні аргументи, пов`язані із захистом інтересів підприємства. 
Присутній у судовому засіданні представник позивача заперечив проти відкладення розгляду апеляційної скарги, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити. 
Розглянувши подане клопотання, беручи до уваги повторне неприбуття представника апелянта в судове засідання, враховуючи засади розумності строків тривалості апеляційного провадження, можливість у даному випадку надати правову оцінку аргументам сторін та вирішити апеляційну скаргу по суті у відсутності апелянта, виходячи з доводів апеляційної скарги та наявних у справі доказів, яких достатньо для ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, на підставі ст.ст.2, 202, 270 ГПК України, з урахуванням позиції представника позивача, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання та розгляд справи у відсутності представника апелянта. 
3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає апеляційну скаргу відповідача необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права на підставі належних та допустимих доказів, що містяться в матеріалах справи, та зі з`ясуванням усіх обставин справи. Позивач зазначає, що матеріали справи містять беззаперечні докази у підтвердження укладення сторонами договору постачання природного газу та поставки позивачем на підставі цього договору газу відповідачу на загальну суму 136545728,66 грн. Зауважує, що відповідачем здійснено часткову оплату в розмірі 44252007,29 грн, а заборгованість у розмірі 92293721,37 грн є безспірною. На переконання позивача, доводи апелянта про неефективність способу захисту та посилання на заборгованість з різниці у тарифах є безпідставними, оскільки відповідно до сталої практики Верховного Суду, наявність такої заборгованості не звільняє теплопостачальну організацію від обов`язку оплатити спожитий природний газ, а відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання господарського зобов`язання.
В судовому засіданні представник позивача підтримав заперечення, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін. 
4. Процедура апеляційного провадження
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026, для розгляду даної апеляційної скарги визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Демчини Т.Ю. (доповідач), суддів Кошлі А.О., Кучеренко О.І. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2026 апеляційну скаргу КП «Кам`янська теплопостачальна компанія» залишено без руху та надано та надано апелянту 10-денний строк для усунення допущених при поданні апеляційної скарги недоліків.
КП «Кам`янська теплопостачальна компанія» 05.02.2026 подано до суду апеляційної інстанції клопотання про долучення доказів, яким, з урахуванням додатків, усунуті недоліки, зазначені в ухвалі Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2026.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП «Кам`янська теплопостачальна компанія» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2025 у справі № 904/2635/25 за позовом ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» до КП «Кам`янська теплопостачальна компанія» про стягнення коштів, призначено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області матеріали вказаної справи.
13.02.2026 матеріали справи № 904/2635/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
24.02.2026 від ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» надійшов відзив на апеляційну скаргу. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.02.2026 призначено дану скаргу до розгляду в судовому засіданні на 31.03.2026 о 16:30 год. 
25.03.2026 від ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яку ухвалою суду від 26.03.2026 задоволено. 
30.03.2026 від КП «Кам`янська теплопостачальна компанія» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 31.03.2026 о 16:30 год. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.03.2026 клопотання КП «Кам`янська теплопостачальна компанія» про відкладення розгляду апеляційної скарги задоволено, відкладено розгляд апеляційної скарги на 21.04.2026 о 16:00 год. 
20.04.2026 від КП «Кам`янська теплопостачальна компанія» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Ухвалою апеляційного суду від 21.04.2026, занесеною до журналу судового засідання, у задоволенні даного клопотання відмовлено. 
В судовому засіданні 21.04.2026 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. 
5. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини
16.10.2023 між ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (постачальник) та КП «Кам`янська теплопостачальна компанія» (споживач) укладений договір № 6503-ТКЕ(23)-4 постачання природного газу, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні пп.1 п.4 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2022 № 812 (зі змінами), природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.
Відповідно до п.1.2 договору, природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для власних потреб або в якості сировини і не може бути використаний для перепродажу.
Згідно з абз.1 п.2.1 договору, постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з 1 вересня 2023 року по 15 квітня 2024 року (включно), в кількості 19000 тис. куб. метрів.
На підставі п.2.3 договору, підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (далі – оператор ГТС) відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 2493 від 30.09.2015.
Згідно з абз.2 п.2.4 договору, споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів. Режим використання природного газу протягом розрахункового періоду (у тому числі добове використання) споживач визначає самостійно в залежності від своїх виробничих потреб (п.2.5 договору). 
Пунктом 3.1 договору врегульовано, що постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе усі ризики та бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.
Відповідно до п.3.2 договору, постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі оператора ГТС.
Згідно з п.3.5 договору, приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
Пунктом 4.1 договору унормовано, що ціна на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього договору як обсяг I (фіксований) за 1000 куб.м газу без ПДВ – 6183,33 грн, крім того, ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ – 7420,00 грн; крім того, тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи – 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні - 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом – 136,576 грн, крім того, ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ – 163,89 грн за 1000 куб.м. Всього ціна газу для обсягу I (фіксований) за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7583,89 грн. 
Ціна природного газу для обсягу ІІ визначається щомісяця для виробника теплової енергії за такою формулою: P=Pueex x k1 x k2, де Р – ціна природного газу для виробника теплової енергії; Pueex – середньозважена ціна, що склалася на ресурс місяця, що передує місяцю постачання природного газу та склалася за результатами електронних біржових торгів на товарній біржі «Українська енергетична біржа» за всіма договорами, умовами оплати та базисами (в газотранспортній системі, газосховищах), та за всіма стандартизованими продуктами за напрямком «Природний газ», за період з 1 по 20 (включно) числа місяця за всі торгові дні місця, з урахуванням податку на додану вартість, у гривнях за 1000 куб. м газу; k1 – коригуючий коефіцієнт, що враховує вартість грошей у часі за обліковою ставкою Національного банку та середнім очікуванням прострочення оплати виробників теплової енергії на рівні 80 календарних днів, за лінійними розрахунками, що становить 1,055; k2 – коригуючий коефіцієнт, націнка постачальника природного газу, що становить 1,050. Якщо протягом поточного місяця постачання природного газу не здійснювались електронні біржові торги на товарній біржі «Українська енергетична біржа» за всіма договорами, умовами оплати та базисами (в газотранспортній системі, газосховищах), ціна залишається на рівні попереднього місяця, розрахована наведеною формулою з додаванням ПДВ за ставкою 20%. Крім того, тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи – 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом – 136,576 грн, ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ – 163,89 грн за 1000 куб.м. Постачальник щомісячно розміщує інформацію щодо зміни ціни газу за обсягом II на офіційному сайті постачальника naftogaztrading.com.ua, або відповідна інформація надсилається постачальником споживачу листом на електронну адресу споживача, вказану у розділі 14 «Адреси та реквізити сторін» цього договору. Така ціна є обов`язковою для застосування сторонами з 1 числа місяця, на який вона розрахована, та не потребує окремого оформлення додатковою угодою. Сторони домовились, що ціна природного газу обсягу II буде вказана при документальному оформленні обсягу II у відповідному акті приймання-передачі газу. Сторони підтверджують, що цілком погоджуються з порядком визначення та зміни ціни обсягу II, зазначеним в даному пункті договору. При цьому споживач вважається повідомленим про зміну ціни обсягу II з моменту здійснення публікації відповідної інформації на офіційному сайті постачальника naftogaztrading.com.ua, або з моменту відправлення відповідного повідомлення постачальником на електронну адресу споживача, зазначену у розділі 14 даного договору. 
Ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього договору, як обсяг III (фіксований) за 1000 куб.м газу без ПДВ, складає 13658,33 грн, та ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ – 16390,00 грн; крім того, тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи – 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом – 136,576 грн, крім того, ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ – 163,89 грн за 1000 куб.м. Всього ціна газу для обсягу III (фіксований) за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16553,89 грн.
Згідно з п.4.2 договору, у разі зміни тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та/або коефіцієнта, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді, вони є обов`язковими для сторін за цим договором з дати набрання чинності відповідних змін.
Загальна фактична вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим Договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування (п.4.3 договору). 
Відповідно до п.5.1 договору, споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку: 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акта/актів приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта/актів приймання-передачі природний газ - до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період.
Згідно з п.5.4 договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розраховуватися за поставлений природний газ відповідно до п.5.1 цього договору. Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за попередні розрахункові періоди за цим договором.
Підпунктом 4 п.6.2 договору передбачено, що споживач зобов`язаний прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором, та використовувати його відповідно до умов цього договору. Постачальник має право отримати оплату за переданий за цим договором природний газ в розмірі та в строки, визначені цим договором (п.п.4 п.6.3 договору).
Відповідно до п.7.1 договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.
Згідно з абз.2 п.7.2 договору, у разі наявності у виробника теплової енергії невідшкодованої заборгованості з різниці в тарифах, розрахованої та узгодженої відповідно до законодавства, на суму заборгованості за природний газ, що еквівалентна сумі заборгованості з різниці в тарифах на відповідну дату, неустойка (штрафи, пені), інфляційні нарахування, проценти річних ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» не нараховуються.
Пунктом 11.3 договору врегульовано, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків, становить п`ять років.
Даний договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) та діє до 15 квітня 2024 року включно, а в частині розрахунків – до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору (п.13.1 договору).
Додатковою угодою № 1 від 18.01.2024 внесені зміни до договору в частині реєстрації споживача на платформі оператора ГТС (п.3.3 договору) та зупинення дії договірного списання грошових коштів з банківських рахунків споживача (п.5.2 договору). Згідно з п.5 додаткової угоди, вона поширює дію на відносини сторін, що фактично склалися на 31 грудня 2023 року.
На виконання умов договору, за період з жовтня 2023 року до березня 2024 року позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 136545728,66 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с.11-17, т.1), які підписані сторонами та скріплені їх печатками без зауважень, а саме: від 31.10.2023 на суму 1018,90 грн, від 30.11.2023 на суму 19690615,13 грн, від 30.11.2023 на суму 1204060,69 грн, від 30.11.2023 на суму 1655405,28 грн, від 31.12.2023 на суму 28182983,76 грн, від 31.12.2023 на суму 1726132,09 грн, від 31.01.2024 на суму 32401886,63 грн, від 31.01.2024 на суму 5851182,83 грн, від 29.02.2024 на суму 25513296,96 грн, від 29.02.2024 на суму 331077,74 грн, від 31.03.2024 на суму 18754843,45 грн, від 31.03.2024 на суму 1233225,20 грн.
Згідно з платіжними інструкціями (а.с.32-35, т.1) № 72 від 10.06.2024 на суму 316000,00 грн, № 73 від 11.06.2024 на суму 868000,00 грн, № 74 від 11.06.2024 на суму 930000,00 грн, № 75 від 12.06.2024 на суму 886000,00 грн та довідкою ПАТ АБ «Укргазбанк» № 15932/16413/2024 від 07.06.2024 (а.с. 18-21, т.1) відповідач частково розрахувався за отриманий природний газ, сплативши кошти в загальній сумі 44252007,29 грн. 
Відповідно до розрахунку позивача, непогашеним залишився борг у сумі 92293721,37 грн (136545728,66 грн – 44252007,29 грн) за період з грудня 2023 року по березень 2024 року.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.
На підставі п.2 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.
6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Предметом апеляційного оскарження є висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача боргу за поставлений природний газ на підставі договору № 6503-ТКЕ(23)-4 від 16.10.2023 з урахуванням наявності перед відповідачем заборгованості з відшкодування різниці в тарифах. 
Апелянт в апеляційній скарзі стверджує, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту порушеного права, оскільки примусове виконання обов`язку в натурі шляхом стягнення основного боргу не відповідає змісту спірних правовідносин, ускладнених наявністю заборгованості з відшкодування різниці в тарифах. Крім того, апелянт наголошує, що КП «Кам`янська теплопостачальна компанія» є підприємством критичної інфраструктури, важливим для життєдіяльності міста та обороноздатності країни, а стягнення заборгованості в сумі 92293721,37 грн призведе до повного зупинення його діяльності та катастрофічних наслідків під час опалювального сезону. Апелянт зазначає, що заборгованість перед позивачем виникла не з вини відповідача, а внаслідок невідшкодування державою узгодженої заборгованості з різниці в тарифах у розмірі 230073267,93 грн, що підтверджується протоколами територіальної комісії Дніпропетровської ОДА. Звертає увагу, що Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» передбачений інший порядок врегулювання такої заборгованості, спрямований на підтримання балансу інтересів сторін та недопущення зупинки роботи підприємств критичної інфраструктури, що судом першої інстанції враховано не було.
На переконання позивача, доводи апелянта про неефективність способу захисту та посилання на заборгованість з різниці в тарифах є безпідставними, оскільки відповідно до сталої практики Верховного Суду, наявність такої заборгованості не звільняє теплопостачальну організацію від обов`язку оплатити спожитий природний газ, а відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.
Матеріали справи містять беззаперечні докази на підтвердження укладення сторонами договору постачання природного газу, а також докази на підтвердження поставки позивачем природного газу відповідачу на загальну суму 136545728,66 грн. Строки оплати за поставлений природний газ на підставі умов договору є такими, що настали. Відповідачем здійснено часткову оплату в розмірі 44252007,29 грн. Такі обставини апелянтом не оспорюються. Отже, наявність заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 92293721,37 грн є безспірною. 
Щодо порядку відшкодування різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що підлягає врегулюванню на умовах та в порядку, визначених Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до ст.2 вказаного Закону, його дія поширюється на відносини з врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу/передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення.
Згідно зі ст.4 вказаного Закону, взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення: кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші спожиті енергоносії, використані для виробництва теплової енергії для населення, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води іншим категоріям споживачів або операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу, а також кредиторської заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення; кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника «останньої надії», за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому припинено або скасовано воєнний стан (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу; кредиторської заборгованості теплопостачальних організацій перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам. 
Відповідно до абз.9 ст.4 вказаного Закону, взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» були передбачені видатки на субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (п.26 ст.14).
З метою реалізації положень зазначеної норми, Кабінет Міністрів України постановою від 20.12.2022 № 1403 (далі - Постанова КМУ № 1403) затвердив Порядок та умови надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (далі Порядок), а також затвердив Примірний договір про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах (додаток 2 до Порядку; далі Примірний договір), предметом якого, зокрема, було: «організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води …, передбаченою пунктом 26 статті 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» …, відповідно до Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води …, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2022 року № 1403».
Крім того, Постанова КМУ № 1430 взагалі визначала механізм, порядок та умови надання саме у 2022 році субвенції з державного бюджету на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Підставою для проведення розрахунків мав стати відповідний договір про організацію взаєморозрахунків, укладений згідно з Примірним договором. Відповідно до п.6 вищезазначеного Порядку, взаєморозрахунки можуть проводитись між суб`єктами господарювання, але їх проведення не є обов`язком. Дію Постанови КМУ № 1430 не продовжено на 2023-2024 роки (період спірних правовідносин у даній справі).
Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.
Частина 5 цієї статті визначає, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Закон України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» встановлює єдину підставу для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах - це договір про організацію взаєморозрахунків, і не встановлює можливість проведення таких взаєморозрахунків за рішенням суду при вирішенні спору про стягнення заборгованості за спожитий газ.
Згідно з ч.4 ст.14 ЦК України, особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Ця норма надає можливість сторонам договору або законодавцю визначити обставини, за яких особа може бути звільнення від цивільного обов`язку або його виконання. Звільнення від виконання цивільного обов`язку означає повне припинення самого цивільного зобов`язання. Звільнення від виконання обов`язку має місце тоді, коли сам обов`язок зберігається (продовжує існувати), проте його не можна виконати примусово.
Ані договір постачання природного газу, ані Закон України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» не передбачають звільнення теплопостачальних та теплогенеруючих організацій від обов`язку оплатити спожитий ними природний газ з 01.06.2021, а також послуги з його розподілу та транспортування, лише через наявність заборгованості з відшкодування різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з її постачання. Законодавець передбачив умови та порядок її врегулювання.
Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 23.04.2024 у справі № 925/636/23 та від 07.05.2025 у справі № 920/481/23.
Верховний Суд зробив такий висновок щодо застосування норм ст.4 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення»: ст.4 Закону має на меті врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ з 01.06.2021, це врегулювання здійснюється шляхом взаєморозрахунків між сторонами заборгованості; перерахування субвенції з державного бюджету теплопостачальним та теплогенеруючим організаціям для погашення заборгованості; наявність заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з її постачання не є достатньою підставою для звільнення теплопостачальних та теплогенеруючих організацій від обов`язку оплатити спожитий ними природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування. Для застосування цього механізму сторони мають укласти договір про організацію взаєморозрахунків. Умови та порядок проведення взаєморозрахунків або перерахування субвенції у 2022 році визначені постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2022 № 1403; Закон не передбачає можливість проведення взаєморозрахунків за рішенням суду при вирішенні спору про стягнення заборгованості за спожитий газ. Суд не може провести таке зарахування самостійно.
Зазначені висновки Верховного Суду врахував суд першої інстанції, вирішуючи заявлені вимоги та навівши відповідні доводи в оскаржуваному рішенні.
Доказів оплати основної заборгованості в сумі 92293721,37 грн відповідач до суду не надав, наявність заборгованості у такому розмірі ним не оспорюється.
На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, обрання позивачем способу захисту у вигляді стягнення основного боргу є належним та ефективним, оскільки право вимагати примусового виконання грошового зобов`язання в натурі прямо передбачене законом та не залежить від джерела походження заборгованості щодо різниці в тарифах. Отже, апеляційним судом відхиляються доводи апеляційної скарги щодо обрання позивачем неналежного способу захисту свого порушеного права. 
Також колегією суддів апеляційного господарського суду відхиляються і посилання апелянта на скрутне фінансове становище та належність підприємства до об`єктів критичної інфраструктури, оскільки вказані обставини не звільняють від обов`язку сплатити вже спожиті послуги, а, як вже зазначено вище, Закон України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», на який посилається апелянт, не скасовує обов`язку виконання зобов`язання та не може бути підставою для відмови у позові, оскільки стосується механізмів розстрочення чи врегулювання, а не скасування самого боргу.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 6503-ТКЕ(23)-4 від 16.10.2023 постачання природного газу за період з грудня 2023 року до березня 2024 року у сумі 92293721,37грн.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні апелянтом норм матеріального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.
Отже, аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, ґрунтуються на невірному тлумаченні норм матеріального права та не підтверджені належними доказами, у зв`язку з чим підлягають відхиленню.
7. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги
За змістом ст.236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно зі ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, надав належну оцінку доводам сторін та поданим доказам, правильно визначив зміст правовідносин сторін та умови укладеного між ними договору постачання природного газу, та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду та не можуть бути підставою для скасування постановленого ним рішення щодо стягнення боргу за поставлений природний газ.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст.269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.
8. Розподіл судових витрат
Судовий збір за подання апеляційної скарги відповідно до ст.129 ГПК України слід покласти на апелянта.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.129, 269, 270, 275, 276, 281-284, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2025 у справі № 904/2635/25 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2025 у справі №904/2635/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст.286-289 ГПК України.
Повну постанову складено 01 травня 2026 року.

Головуючий суддя Т.Ю.Демчина

Судді А.О.Кошля

О.І.Кучеренко