Справа №613/1728/25 Провадження № 2/613/676/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі: 
головуючого судді Шалімова Д.В.,
за участю секретаря Герасимюк Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу № 613/1728/25, пров. № 2/613/676/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», представник позивача – Ткаченко Ю.О. до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, в якому просить: стягнути з позивача на користь відповідача суму заборгованості за договором кредиту №73579289 в розмірі 17 350 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 07 серпня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит №73579289, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 10 000 грн. строком на 30 днів з процентною ставкою у розмірі 0.83 %, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 0% від суми наданого кредиту У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 2,7% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №73579289 від 07 серпня 2024 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 10 000 грн. за посередництвом АТ «ТАСКОМБАНКОМ». ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 26/06/25 від 26 червня 2025 року, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №73579289 від 07 серпня 2024 року. Заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту складає 17 350 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 490 грн. – сума заборгованості за процентами; 4 860 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 11 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 09 лютого 2026 року скасовано, визначено розгляд справи проводити в загальному порядку.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області 13 травня 2026 року підготовче засідання по даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду.
Представник ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ » в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином. Надала до суду додаткові пояснення, в яких прохала при новому розгляді справи врахувати її статус дружини військовослужбовця, складне матеріальне становище та застосувати положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», списавши нараховані проценти та штрафні санкції. Не заперечувала сам факт отримання кредиту, однак, не погоджувалась з розміром нарахованих штрафних санкцій та процентів, оскільки вони є надмірними та неспівмірним з основною сумою боргу, створюють непропорційне навантаження, яке неможливо виконати в умовах її матеріального стану, не враховують її важких життєвих обставин, зокрема, статусу дружини військовослужбовця та догляду за малолітньою дитиною.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).
Відповідно до ч. ч. 1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 07 серпня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 73579289.
Відповідно до умов Договору відповідачу надано позику у розмірі 10 000 грн., що підтверджується довідкою про підтвердження платежу АТ «ТАСКОМБАНК».
Згідно з п. 2.2. договору позики, строк позики 30 днів.
Відповідно до п. 2.3 договору позики, процентна ставка становить 0.83%; у разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 2,7% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування.
Відповідно до п. 4 договору позики, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.
Згідно зі ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Частиною 12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі.
Відповідно до договору факторингу № 26/06/25, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу від 26 червня 2025 року, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №73579289 від 07 серпня 2024 року.
З копії реєстру прав вимоги № 27/06/25 вбачається, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» отримало право грошової вимоги до відповідача в сумі 17 350 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 490 грн. – сума заборгованості за процентами; 4 860 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
У відповідності до ст. ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України).
Згідно до змісту ст. 536 ЦК України за користування грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти та розмір процентів встановлюється договором.
Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1ст.1047 ЦК України).
Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Щодо посилання відповідача та те, що вона являється дружиною військовослужбовця та на неї поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд зазначає наступне.
Пунктом 15. ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 12 червня 2021 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
З довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 68/3/6151 від 28 жовтня 2024 року вбачається, що солдат ОСОБА_2 відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17 жовтня 2024 року № 877, призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .
Разом із тим із матеріалів справи вбачається, що договір позики № 73579289, укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 - 07 серпня 2024 року, заборгованість по вищевказаному договору нарахована за період з 07 серпня 2024 року по 22 вересня 2024 року, тобто в той час, коли чоловік відповідачки ще не перебував на військовій службі та не мав статусу військовослужбовця, оскільки, ОСОБА_2 призвано на військову службу з 17 жовтня 2024 року, а тому відсутні підстави для звільнення відповідачки від нарахування процентів за користування кредитом в розумінні пункту 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».
Щодо стягнення відсотків за вищевказаним договором, суд приходить до слідуючого. 
У відповідності до ст. ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України).
Згідно до змісту ст. 536 ЦК України за користування грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти та розмір процентів встановлюється договором.
Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Вирішуючи вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором №73579289, суд враховує наступне.
Суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16.
Відповідно п. 2.2. договору позики № 73579289 від 07 серпня 2024 року, строк позики становить 30 днів.

Згідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 73579289 від 07 серпня 2024 року, відсотки за користування кредитом, первісним кредитором нараховувались з 07 серпня 2024 року по 22 вересня 2024 року.
Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 30 днів, а також відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами за договором позики №73579289 від 07 серпня 2024 року підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору, а саме з 07 серпня 2024 року по 05 вересня 2024 року включно, в сумі 2 490 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 73579289 від 07 серпня 2024 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , в сумі 12 490 грн., з яких: 10 000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 2 490 грн. – заборгованість за відсотками, нарахованими в межах строку дії договору.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 3 500 грн., які підтверджуються: договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року, витягом з акту № 16-п приймання-передачі надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року, копією акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 579937082.1.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 3 500 грн., оскільки від відповідача до суду не надійшло клопотання про зменшення суми правничої допомоги із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт, що відповідає правовій позиції постанови ВС № 275/150/22 від 13 березня 2025 року.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» задоволено на 71,99 % , відповідно судовий збір підлягає стягненню у розмірі 71,99 % від сплаченої суми, тобто 1 743 грн. 89 коп.
Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141,253, 256 -259, 264-265, 274, 279, 354, 355 ЦПК України,-
ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», представник позивача – Ткаченко Ю.О. до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: 08205, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, банківські реквізити: відкритий в АТ «ОТП БАНК», код банку – 300528) заборгованість за договором кредиту №73579289 в сумі 12 490 ( дванадцять тисяч чотириста дев`яносто) гривень, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 743 ( одну тисячу сімсот сорок три) гривні 89 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500 ( три тисячі п`ятсот) гривень, ВСЬОГО: 17 733 ( сімнадцять тисяч сімсот тридцять три) гривні 89 копійок. 

В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», місцезнаходження: м.Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, ЄДРПОУ 43311346.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП  НОМЕР_3 .
Повний текст рішення виготовлений 22 червня 2026 року.

СУДДЯ