П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/12563/20	

Перша інстанція: суддя Свида Л.І.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2026 року щодо прийняття звіту про виконання рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

17 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області щодо зменшення при перерахунку з 13.12.2019 року пенсії за вислугу років позивача з 90% на 60% від заробітної плати та обмеження її граничного розміру, зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 13.12.2019 року виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум (відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 12 липня 2016 року по справі №520/7693/16-а) від заробітної плати у розмірі 30330,72 грн без обмежень граничного розміру згідно із довідкою від 05.03.2020 року №526, виданою прокуратурою Одеської області.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалою суду від 13 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області протягом одного місяця з дати прийняття цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року у справі №420/12563/20.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області в черговий раз відмовлено у прийнятті звіту від 19.08.2025 року про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року у справі №420/12563/20. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року у справі №420/12563/20. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у 90 денний строк з дати прийняття цієї ухвали подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року у справі №420/12563/20.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року - залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
12 грудня 2025 року ГУ ПФУ в Одеській області подало до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення від 22.02.2021 року по цій справі.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2026 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року у справі № 420/12563/20.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року у справі № 420/12563/20.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у 90 денний строк з дати прийняття цієї ухвали подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року у справі № 420/12563/20.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у прийнятті звіту, встановити новий строк для подачі звіту та зобов`язати пенсійний орган повідомити про вжиті заходи щодо відновлення виплати позивачу пенсії у розмірі 27 297,65 грн. Крім того, апелянт наполягає на необхідності накладення штрафу на начальника ГУ ПФУ в Одеській області за тривале невиконання рішення суду.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Апелянт надала пояснення на відзив відповідача.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.311, ст..312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Приймаючи звіт про виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем проведений перерахунок пенсії на виконання рішення суду по цій справі. Заборгованість по виплаті пенсії буде нарахована і виплачена позивачу після виділення бюджетних асигнувань.
Відмовляючи у накладенні на начальника ГУ ПФУ в Одеській області штрафу за невиконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки судове рішення стосується здійснення пенсійних виплат, можливим є звільнення керівника суб`єкта владних повноважень від сплати штрафу за невиконання рішення суду враховуючи наявні докази, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань.
Судова колегія погоджується з таким висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
У частинах першій, другій, третій, четвертій, п`ятій, одинадцятій статті 382-3 КАС України закріплено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (ч.3 ст. 382-3).
Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними (абз.2 ч.5 ст.382-3 КАС України).
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Як вбачається з висновку суду першої інстанції, відмовляючи у накладенні штрафу на керівника ГУ ПФУ в Одеській області, суд послався за змістом саме на норму ст.382-3 КАС України.
Крім того, оскільки рішення суду по цій справі не виконано в частині виплат перерахованої пенсії за минулий час, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо надання 90-денного строку для подачі пенсійним органом нового звіту про виконання рішення по цій справі.
Щодо наявності підстав для накладення на керівника ГУ ПФУ в Одеській області штрафу за тривале невиконання рішення суду по цій справі, колегія суддів зазначає наступне.
З аналізу ст.382-3 КАС вбачається, що у разі відмови у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення, додатково до встановлення нового строку для подання звіту, суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 382-3 КАС України суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 382-3 КАС України, якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
З вищевикладеного вбачається, що КАС України передбачає, що у разі вжиття суб`єктом владних повноважень усіх можливих заходів для виконання рішення суду, яке стосується виплат, штраф на керівника суб`єкта владних повноважень може не накладатися.
В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821. Після затвердження плану доходів і видатків Головного управління здійснювалися виплати позивачу на виконання судових рішень, що набрали законної сили до прийняття постанови №821 в жовтні, листопаді та грудні 2025 року в сумі 187,35 грн щомісячно, у лютому поточного року — 103 грн та у березні 2026 року — 204 грн. ОСОБА_1 виплачені кошти в сумі 869,05 грн на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №420/29219/23. В подальшому виплата заборгованості буде здійснюватися в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в переліку (пункт 7 Порядку). Тобто, на теперішній час Головним управлінням здійснюються виплати ОСОБА_1 також на виконання іншого судового рішення
Судова колегія наголошує, що в умовах воєнного стану більша частина державних коштів спрямовуються на посилення обороноздатності країни, що в свою чергу мінімізує фінансування державних установ за рахунок бюджету, в тому числі і на виконання рішення судів щодо виплати заборгованості з пенсії за минулий період.
Накладення штрафу на керівника ГУ ПФУ в Одеській області в порядку ст.382 КАС України жодним чином не прискорить виділення бюджетних коштів Пенсійному фонду України, які в свою чергу могли би бути спрямовані на виплату заборгованості з пенсії за минулий період, зокрема позивачу.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до позивача наслідків, встановлених ч.2 ст.382 КАС України в частині накладення на керівника ГУ ПФУ в Одеській області штрафу за невиконання рішення суду.
Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що керівником відповідача прийнято рішення щодо повторного невиконання рішення по цій справі у 2025 році, у зв`язку із тим, що розмір пенсії позивача зменшився з 27 297,65 грн до 25 321,16 грн, судова колегія зазначає наступне.
Статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024р. №4059-IX установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до, зокрема, але не виключно, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, зокрема, до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,5.
Таким чином, Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» установлено додаткові підстави для обмеження шляхом застосування коефіцієнтів розміру пенсій, призначених, зокрема,
Враховуючи, що позивачу пенсію призначено у відповідності до Закону України «Про прокуратуру», до розміру її пенсії відповідачем застосовано приписи постанови № 1 з 2025 року. Зазначені дії є новим перерахунком, правомірність якого не була і не могла бути предметом спору під час розгляду цієї справи.
Більш того, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року по справі № 420/14011/25 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо застосування з 01.01.2025 року до виплаченої пенсії ОСОБА_1 коефіцієнтів, визначених постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01.01.2025р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження граничного розміру та застосування коефіцієнтів, визначених постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше виплачених сум.
Посилання апелянта на те, що при виконанні рішення по цій справі відповідач не надає документи, що підтверджують факт виконання рішення по справі № 420/14011/25 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки дослідження виконання рішення суду по справі № № 420/14011/25 очевидно виходить за предмет позову по справі що розглядається.
Перерахунок пенсії позивача, проведений у 2025 році не був і не міг бути предметом дослідження при розгляді цієї справи у 2020 році.
Щодо доводів апелянта, що з 25.03.2021 (дата набрання рішенням законної сили) по теперішній час - більш ніж п`ять років — відповідач не виконує рішення суду від 22.02.2021 у частині виплати заборгованості (161 516,23 грн), судова колегія наголошує, що виплата цих коштів залежить не від відповідача, а від виділення бюджетних коштів розпорядником коштів вищого рівня, а саме Пенсійним фондом України.
Щодо посилання апелянта на те, що відповідач використовує судовий контроль як інструмент для затягування виконання рішення: подаються формальні звіти, направляються запити до ПФУ, які не дають жодного реального результату, а в цей час права позивача порушуються на новій підставі, то судова колегія ще раз наголошує на механізмі, який передбачений КАС України саме для таких випадків – на приписах ст.378 КАС України, за якою невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат. Разом з тим, ОСОБА_1 з відповідним клопотанням не звертається.
Стосовно клопотання апелянта про необхідність постановлення окремої ухвали на підставі ст.249 КАС України та про накладення штрафу на відповідача у відповідності до п.2 ч.1 ст.149 КАС України, то колегія суддів наразі не вбачає правових підстав для застосування відповідача зазначених процесуальних механізмів.
Крім того, як вбачається з процесуальних документів, поданих ОСОБА_1 , апелянт не згодна з тим, що після перерахунку розміру її пенсії, зокрема на виконання рішення суду по цій справі, у 2025 році пенсійний фонд знов обмежив розмір виплачуваної пенсії.
Однак, як колегією суддів зазначено вище, такі дії пенсійного органу обумовлені прийняттям постанови № 1, які хоча і визнані судовим рішенням у 2026 році протиправними, однак виникли через тривалий проміжок часу після набрання рішенням суду по цій справі законної сили (2021 рік) і оцінка їм не може надаватися під час розгляду звітів про виконання рішення суду по цій справі.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтями 248, 256, 311, 316, 382, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2026 року - залишити без змін.
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про вжиття заходів у зв`язку із зловживанням процесуальними правами та запобігання протиправним перешкодам у здійсненні судочинства.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко