Номер провадження 2/754/2562/26
Справа №754/18529/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України

17 червня 2026 року Деснянський районний суд м.Києва в складі: 
головуючого судді Скрипки О.І.
при секретарі Моторенко К.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по послузі з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» звернулося до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по послузі з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є наймачем квартири АДРЕСА_1 та є споживачем послуг, які надає позивач, а саме послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Оскільки відповідач оплату за спожиті послуги не здійснює, то станом на 01.10.2025 року має заборгованість за послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в загальному розмірі 23062,69 грн. (з них основна заборгованість 21110,98 грн., інфляційні нарахування в розмірі 1459,70 грн. та 3 % річних в розмірі 492,01 грн.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги, стягнути з відповідача вказані суми заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. 
Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.В. від 05.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. До суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. 
Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. 
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явились, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.
Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1 та є її наймачем. 
Згідно рішення Київської міської ради «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» № 270/270 від 09.10.2014 року було створено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» з метою надання у Деснянському районі м. Києва послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території.
Згідно переліку майна (додаток № 1 до розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації) від 30.01.2015 року № 36, будинок АДРЕСА_2 віднесено до сфери управління Деснянської районної в м. Києві та закріплюється на праві господарського відання за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва».

Згідно п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.
Відповідно до п. 2.2.1 статуту Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», предметом діяльності підприємства є утримання житлового і нежилого фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового і нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності м. Києва, на договірних засадах у встановленому порядку.
На підставі п. 3 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП «Керуюча компанія» продовжує надавати послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за ціною, яка тотожна тарифу, затвердженому розпорядженням КМДА № 668.
Як зазначає позивач, свої обов`язки, визначені нормативно-правовими актами, КП, як виконавець послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій виконує належним чином, тобто своєчасно та якісно. Проте, відповідач, всупереч діючому законодавству України, протягом тривалого часу, ухиляється від виконання своїх обов`язків по сплаті коштів, за послуги, які надає КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва». У зв`язку з цим, станом на 01.12.2024 року відповідач має заборгованість за послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 22133,20 грн.
20.12.2024 року ОСОБА_1 та КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва було підписано Договір №303021184/12/2024 про реструктуризацію (розстрочення) заборгованості за житлово-комунальні послуги (далі -Договір) за адресою: АДРЕСА_3 .
Зазначений Договір про реструктуризацію (розстрочення) заборгованості підписано сторонами із використання кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису відповідно до Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги"(доказ додається). 
Відповідно до ч.1 статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися
усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Водночас ст. 5 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено «принцип
однаковості юридичної сили електронних правочинів та правочинів, укладених в іншій формі, передбаченій законодавством». 
Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох
документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами.
У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. 

Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального
посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє. 
Відповідно до ч.1, 2 статті 100 ЦПК України електронними доказами є інформація
в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). 
Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено
кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. 
Згідно п. п. 1.1. Договору, Боржник визнає свої зобов`язання перед Кредитором 1, що
виникли у зв`язку з несвоєчасним розрахунком за спожиті житлово-комунальні
послуги за весь період їх надання, які станом на 01.12.2024 р. становили суму в розмірі 22 133,20 грн. (двадцять дві тисячі сто тридцять три грн. 20 коп.) за особовим рахунком № НОМЕР_1 . 
Відповідно до розділу 2 Договору, реструктуризація (розстрочка) заборгованості
перед Кредитором 1 за житлово-комунальні послуги надається на 24 календарні місяці (з «01» грудня 2024 р. до «20» листопада 2026 р.). Сума поточного щомісячного платежу на користь Кредитора 1 становила 922,22 грн. 
Зазначені суми, беззаперечно, щомісячно, до 20 числа відповідного місяця
визначеного графіку погашення заборгованості, вноситься Боржником на розрахунковий рахунок, зазначений у квитанції та/або рахунку-повідомленні за надані послуги. 
Згідно п.п. 5.2. Договору, у разі прострочення Боржником оплати заборгованості за графіками протягом одного місяця Договір втрачає чинність, а Кредитор 1 та/або Кредитор 2 набувають право вимоги всієї несплаченої частини боргу. 
Отже, враховуючи те, що свої зобов`язання за Договором про надання
реструктуризації (розстрочення) по сплаті заборгованості за житлово-комунальні
послуги №303021184/12/2024 від 20.12.2024 року Відповідач виконувала неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка на 01.10.2025 р. становить 21110,98 грн.
Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»
індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. 
Згідно з пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»
споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 
Наявність відносин між сторонами, отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків,
підтверджується діями сторін: Виконавець надавав послуги, надсилав Споживачу
платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач мав здійснювати оплату виставлених рахунків. 

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 
Таким чином, згідно із нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житловокомунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності письмової форми договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання
або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне
виконання). 
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і відповідно до п. 1 ст. 625 зазначеного Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання
грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сума інфляційної складової боргу за час прострочення виконання зобов`язання та сума 3% річних від простроченої суми зобов`язання станом на 01.10.2025 р. становить 1 951,71 грн.
Заборгованість за наданні житлово-комунальні відповідно до Договору про надання
реструктуризації (розстрочення) по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги №303021184/12/2024 від 20.12.2024 станом на 01.10.2025 складає 23 062,69 грн. (з них основна заборгованість 21 110,98 грн.; інфляційні нарахування складають 1 459,70 грн.; 3% річних складає 492,01 грн.).
Перевіривши наведений представником позивача розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтовані, і на час розгляду справи судом відповідачкою не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку. 
Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 21110,98 грн. є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Також, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу інфляційні втрати в розмірі 1459,70 грн. та 3 % річних в розмірі 492,01 грн. за вказаний період, в зв`язку із чим суд задовольняє позовні вимоги і в цій частині.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва», код ЄДРПОУ 39605452, заборгованість по сплаті послуги з утримання будинків і споруд в розмірі 21110,98 грн., інфляційні втрати в розмірі 1459,70 грн. та 3 % річних в розмірі 492,01 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: