Справа № 523/3905/26
Провадження №2/523/4035/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
"27" травня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси у складі
головуючої судді - Середи І.В., 
за участю секретаря – Ячменьової Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
УСТАНОВИВ:
23 лютого 2026 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 4101436-303 від 11 червня 2024 року та № 999/26611409-VR від 23 травня 2024 року у розмірі 50082,54 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що ОСОБА_1 уклала з АТ «Таскомбанк» кредитні договори, зобов`язання за якими належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 50082,54 грн, яку позивач просить стягнути на його користь разом із понесеними судовими витратами.
26 лютого 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.
У матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності у порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою місця проживання, проте вони повернулися до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою» та «За закінченням терміну зберігання».
Судом враховуються також судові повістки у електронному вигляді, доставлені на номер телефону, зазначений відповідачкою під час оформлення кредиту.
Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається такою, що повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, із клопотаннями до суду не зверталася.
Відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Враховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
З матеріалів справи встановлено, що 11 червня 2024 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Таскомбанк» Заяву-договір № 4101436-303 про надання кредиту та 23 травня 2024 року Заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 999/26611409-VR.
За умовами Заяви-договору № 4101436-303 кредитодавець надав ОСОБА_1 кредит на власні потреби на суму 20000 грн у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальниці № НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк» строком на 24 місяці зі сплатою 0,01 % річних від суми боргу за договором та комісії за надання кредиту у розмірі 6,9% від наданої суми кредиту, що складає 1380 грн, а позичальниця зобов`язалася повертати кредит та сплачувати проценти за його користування відповідно до графіку платежів (додаток № 1) з остаточним погашенням кредиту не пізніше 10 червня 2026 року.
Заява-договір № 4101436-303, паспорт споживчого кредиту за продуктом «Зручна готівка Максимум» та довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб підписані ОСОБА_1 власноручно.
За заявою-договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №999/26611409-VR та додатковим договором до неї АТ «Таскомбанк» відкрив ОСОБА_1 поточний рахунок позичальниці № НОМЕР_2 в АТ «Таскомбанк» та видав картку з кредитним лімітом 100000 грн строком на 12 місяців з можливістю пролонгації зі сплатою процентів за користування кредитом за операціями зняття готівкових коштів – 83,0 %, за іншими операціями – 65,0 %, за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (несанкціонований овердрафт) - 83% річних, а також вкладний рахунок «Ощадний рахунок» НОМЕР_3 , а позичальниця зобов`язалася користуватися кредитними коштами відповідно до умов Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк».
Заява-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №999/26611409-VR, паспорт споживчого кредиту за Пакетом послуг «Кредитка» (для продукту "Картка "Very Card") та довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб підписані ОСОБА_1 власноручно.
Позивач умови договорів виконав у повному обсязі шляхом перерахування кредитних коштів на поточні рахунки відповідачки.
Відповідачка свої зобов`язання щодо погашення основної суми боргу за кредитним договором та сплати процентів за користування кредитом належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 30 вересня 2025 року за розрахунком позивача утворилася заборгованість за договором № 4101436-303 від 11 червня 2024 року у розмірі 41985,46 грн, з яких заборгованість за основним боргом – 18707,46 грн, заборгованість за процентами – 1,48 грн та заборгованість за комісією – 23276,52 грн; за договором № 999/26611409-VR від 23 травня 2024 року у розмірі 8097,08 грн, з яких заборгованість за основним боргом – 4698,72 грн, заборгованість за процентами – 3398,36 грн.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Як встановлено судом, ОСОБА_1 , уклавши кредитний договір, прийняла на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів та сплати процентів і інших встановлених договором платежів.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Щодо стягнення комісії за видачу кредиту, суд звертає увагу на те, що за умовами Заяви-договору № 4101436-303, підписаної відповідачкою, передбачені платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору, а саме, комісія за надання кредиту.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначено, що:
"31.14. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку з чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".
31.15. Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України "Про захист прав споживачів", визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України "Про споживче кредитування".
Тобто, Велика Палата Верховного Суду висловлювала позицію про необхідність перевірки умов договору на відповідність діям вказаних норм на час укладення договору. 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту, тому беручи до уваги наявність в умовах договору такої послуги та її погодження з відповідачкою, вимога про стягнення комісії у розмірі 1380грн також підлягає задоволенню.
06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Слід звернути увагу на те, що за умовами договору позичальник повинен сплачувати комісію за користування кредитом, за вирахування суми комісії за видачу кредиту, розмір її дорівнює 21896,52 грн (23276,52-1380 ).
Разом з тим, як видно із змісту договору в ньому відсутній перелік послуг, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, і не було надано доказів про надані послуги, тому вимога про стягнення такої комісії не підлягає задоволенню.
Отже, встановлення судом факту неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, вказує на обґрунтованість пред`явлених позовних вимог у розмірі 28186,02 грн., яка складається з наступного: за договором № 4101436-303 від 11 червня 2024 року заборгованість за основним боргом – 18707,46 грн, заборгованість за процентами – 1,48 грн, та комісія за видачу кредиту - 1380 грн ; за договором № 999/26611409-VR від 23 травня 2024 року заборгованість за основним боргом – 4698,72 грн, заборгованість за процентами – 3398,36 грн.
З боку відповідачки суду не надано жодного належного та допустимого доказу на спростовування доводів, викладених позивачем.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеній сумі у розмірі 1498,4 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 354-355 ЦПК України –
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (код ЄДРПОУ: 09806443, місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032) заборгованість за кредитними договорами № 4101436-303 від 11 червня 2024 року та № 999/26611409-VR від 23 травня 2024 року у загальному розмірі 28186,02 грн та судовий збір у розмірі 1498,4грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення складено 27 травня 2026 року.

Суддя