Справа № 212/2641/26
2/212/3466/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання – Машошиної Ю.О., розглянувши за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” (далі – ТОВ “ФК “Кредит-Капітал”) звернулося до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого вказано, що 27 вересня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Займер" (далі - ТОВ "Займер") та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 3000 грн. ТОВ "Займер" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. 11 березня 2020 року між ТОВ "Займер" та ТОВ "ФК “Кредит-Капітал” було укладено договір факторингу № ЗК-11032020, згідно з умовами якого ТОВ "ФК “Кредит-Капітал” набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ "Займер", у тому числі і до відповідача за кредитним договором № 82790 від 27 вересня 2019 року. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 28800 грн., з яких: 3000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 1800 грн. – заборгованість за процентами, 24000 грн. – заборгованість за пенею, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути з останнього понесені витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн. та судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у АТ "Універсал Банк" інформацію: щодо належності банківської картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); щодо зарахування на рахунок банківської картки № НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 3000 гривень за період з 27 вересня 2019 року по 02 жовтня 2019 року; щодо проведення верифікації особи - власника банківської картки № НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 05 травня 2026 року розгляд вказаної справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення поштової кореспонденції на зареєстроване місце проживання, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі на адресу суду не надходило. Відзиву надано не було.
Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 вересня 2019 року між ТОВ “Займер” та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту № 82790, який підписано електронним підписом відповідача одноразовим ідентифікатором КL6683.
Відповідно до умов договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 3000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 30 днів тобто до 26 жовтня 2019 року. Строк дії договору 30 днів (п.п.1.1-1.2 договору).
За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730 % річних від суми кредиту в розрахунку 2 % на добу Тип процентної ставки фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором (п.1.3 договору).
Відповідно до п.1.4 договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної картки, вказаної клієнтом.
Невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства https://www.cly.com.ua/ (п.1.6 договору).
Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (п.2.1 договору).
Крім того, відповідачем погоджено Графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, що є Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 82790 від 27 вересня 2019 року, яким визначено, строк на який надано кредиту, суму кредиту, процентну ставку, суму нарахованих процентів за користування кредитом, суму нарахованої пені (у разі наявності прострочення), загальну суму до сплати.
Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ “Займер”, ОСОБА_1 , з яким укладено договір № 82790 від 27 вересня 2019 року ідентифікований товариством ТОВ “Займер” (акцепт договору позичальником здійснено підписанням аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора КL6683).
З інформаційної довідки ТОВ “Платежі Онлайн” Вих. № 6167/05 від 15 травня 2025 року вбачається, що ТОВ “Платежі Онлайн”, як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця (CLY.COM.UA) через платіжний сервіс “Platon” була проведена успішна транзакція: номер транзакції – 26957-73620-32027, сума – 3000 грн., дата та час проведення – 27 вересня 2019 року о 18.16 годині, номер платіжної картки – НОМЕР_1 , емітент платіжної картки – MONOBANK, опис – видача кредиту #82790.
11 березня 2020 року між ТОВ “Займер” та ТОВ "ФК “Кредит-Капітал” укладено договір відступлення прав вимоги № ЗК-11032020, у відповідності до умов якого ТОВ “Займер” передає (відступає) ТОВ "ФК “Кредит-Капітал” за плату, а ТОВ "ФК “Кредит-Капітал” приймає належні ТОВ “Займер” права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстру боржників, укладеними між ТОВ “Займер” і боржниками (портфель заборгованості).
Згідно Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 11 березня 2020 року до договору відступлення прав вимоги № ЗК-11032020 від 11 березня 2020 року, ТОВ “Займер” передало, а ТОВ "ФК “Кредит-Капітал” прийняло Реєстру боржників від 11 березня 2020 року (кількість боржників 13225).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 11 березня 2020 року до договору відступлення прав вимоги № ЗК-11032020 від 11 березня 2020 року, 
ТОВ "ФК “Кредит-Капітал” набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 82790 від 26 жовтня 2019 року у розмірі 28800 грн., з яких: 3000 грн. – сума основного боргу за кредитом, 1800 грн. – сума заборгованості по відсотках, 24000 грн. – сума заборгованості по штрафах/пені
Сплата ТОВ "ФК “Кредит-Капітал” на користь ТОВ “Займер” грошових коштів за вказаним Договором відступлення прав вимоги № ЗК-11032020 від 11 березня 2020 року належним чином підтверджено платіжною інструкцією. 
З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача письмову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором Вих. № 19559294 від 13 лютого 2026 року. 
Згідно відповіді АТ “Універсал банк” на виконання ухвали суду, на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 , на яку за період з 27 вересня 2019 року по 02 жовтня 2019 року було зараховано платіж у сумі 3000 грн. Верифікація ОСОБА_1 була проведена згідно з регламентом банку.
Положеннями частини 1 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Положення статті 12 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України “Про електронний цифровий підпис”, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України “Про електронну комерцію”).
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Наданими позивачем доказами підтверджено, що між ТОВ “Займер” та відповідачем укладено електронний кредитний договір з використанням електронного підпису та відповідно наявність кредитних правовідносин між сторонами.
Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ “Займер” відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту № 82790 від 27 вересня 2019 року.
За абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК в разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року, у справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року, у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Згідно п.1.2 договору, кредит надається строком на 30 днів тобто до 26 жовтня 2019 року. Строк дії договору 30 днів.
Суд бере до уваги графік розрахунків та загальну вартість кредиту, що є Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 82790 від 27 вересня 2019 року, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит у загальному розмірі 4800 грн., з яких: 3000 грн. - сума кредиту, 1800 грн. - проценти за користування кредитом. Вказаний графік підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, а отже сторонами узгоджений розмір процентів за користування кредитними коштами у сумі 1800 грн., яка передбачена умовами кредитного договору.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені, суд зазначає наступне
Частиною 1, 3 статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п.4.3 договору про надання фінансового кредиту, у разі якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п.1.2 цього договору та/або в Додатку(ах) до цього договору, клієнт зобов`язаний виплатити товариству пеню у розмірі 5 % від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов цього договору, починаючи з першого дня прострочення. При цьому, пеня нараховується до дня повного погашення заборгованості за договором включно, але у будь-якому випадку не більше 100 календарних днів. Без письмової згоди клієнта товариство не має право збільшувати фіксовану процентну ставку за договором.
Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Так, умовами кредитного договору, погодженого сторонами передбачено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, зокрема, встановлення пені, яка підлягає нарахуванню у разі невиконання грошового зобов`язання. Оскільки відповідачем допущено порушення грошового зобов`язання, первісний кредитор набув право на нарахування пені у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. 
Таким чином, розмір пені за невиконання грошового зобов`язання за період з 27 жовтня 2019 року по 03 лютого 2020 року становить 15000 грн., виходячи з розрахунку: 3000 грн. * 0,05 % * 100 днів, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 15 000 грн.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3000 грн. та відсотками за користування кредитом у розмірі 1800 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі, а також підлягають задоволенню заявлені вимоги про стягнення пені у розмірі 15 000 грн., а всього 19800 грн.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ч.2-6 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 року у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
На виконання вказаних вимог закону, позивачем надано: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладеного з АО “Апологет”; акт № 549 наданих послуг від 13 лютого 2026 року, за яким АО “Апологет” надано, а позивачем прийнято послуги відповідно до укладеного ними договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року і сума наданих послуг складає 8000 грн.; детальний опис наданих послуг до акту № 549 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року від 13 лютого 2026 року, за яким АО “Апологет” надано послуги у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 82790 (боржник ОСОБА_1 ): усна консультація щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором – 30 хв., ознайомлення з матеріалами кредитної справи – 2 год., погодження правової позиції клієнта у справі - 30 хв., складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта – 3,30 год., всього 6,30 год.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України стороні, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 5500 грн., виходячи з розрахунку (19800 грн. * 8 000 грн. / 28800 грн.).
Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1830,40 грн., виходячи з розрахунку (19800 грн. * 2662,40 грн. / 28800 грн.), а всього судові витрати на загальну суму 7330,40 грн. (5500 грн. + 1830,40 грн.).
Керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.207, 526, 549, 625, 626, 628, 629, 634, 938, 639, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України суд,- 
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 82790 від 27 вересня 2019 року у розмірі 19800 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” судові витрати у загальному розмірі 7330 (сім тисяч триста тридцять) гривень 40 копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал”, код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження юридичної особи: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Повний текст рішення складено та підписано 03 червня 2026 року.
Суддя: М.Д. Власенко