Справа № 420/10614/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,– 

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою суду від 20.04.2026 року позов залишений без руху та позивачу наданий строк на усунення недоліків позову.
Позивач надав позов до ГУ ПФУ, в якому просить суд: - визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови у виплаті пенсії позивачу з 01.01.2023 року без обмеження її максимальним розміром; - зобов`язати ГУ ПФУ з 01.01.2023 року виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки оформленої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.07.2025 року №00110683, та індексацій базового ОСНП 2024, 2025, 2026 років відповідних сум грошового забезпечення, доплати в сумі 2000,00 грн. (згідно рішення суду), встановленої згідно ПКМУ №713 від 14.07.2021р. без обмеження пенсії максимальним розміром, без застосування положень ПКМУ №821 від 14.07.2025року з урахуванням виплачених сум.
Позивач зазначив, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262). 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 року у справі №420/30043/25 зобов`язано ГУ ПФУ провести перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.07.2025 року №ЮО110683 виданої станом на 01.01.2023 року.
На виконання вказаного рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача, втім його пенсію було обмежено максимальним розміром. 
Крім цього, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року у справі №420/35860/23 зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату з 01.07.2021 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.
Позивач зазначив, що вказана доплата виплачувалась, однак після проведеного перерахунку пенсії ГУ ПФУ припинило виплату такої доплати.
Позивач вважає протиправним дії відповідача щодо обмеження його пенсії максимальним розміром, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016року № 7-рп/2016 та невиплати доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови КМУ №713.
Позивач також стверджує, що ГУ ПФУ до розміру його пенсії додатково застосовано положення постанови КМУ №821 від 14.07.2025 року, що призвело до виплати пенсії у значно меншому розмірі.
Ухвалою суду від 30.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України за наявними у справі матеріалами. 
Представник відповідача у відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що відповідно до ст. 63 Закону України №2262-ХІІ перерахунок пенсії проводиться на умовах, і порядку та розмірах, передбачених КМУ.
До Головного управління від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла довідка №ЮО110683 від 10.07.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, видана відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі №420/10835/25, втім положення порядку №45 не були дотримані, вважає, що відсутні підстави для перерахунку пенсії за повторно наданими довідками.
Відповідно до ст. 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” максимальний розмір пенсій (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Зазначений Закон є чинним з 1 жовтня 2011 року та неконституційним не визнавався. За таких обставин, передбачені ст. 2 Закону № 3668 обмеження застосовані до позивача правомірно.
Представник також зазначив, що з 01.01.2026 перерахунок пенсії здійснюється відповідно до Постанови КМУ № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період дії воєнного стану». Вважає, що ГУ ПФУ діяло на законних підставах застосувавши постанову Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 та постанову Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778.
Також на думку представника відповідача позивачем пропущений строк звернення до суду з позовом.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позовні вимоги.
Справу розглянуто у письмовому провадженні. 
Судом встановлено, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Позивач неодноразово звертався до суду за захистом порушених прав.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року у справі №420/35860/23 зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату з 01.07.2021 року щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 року у справі №420/10835/25 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2023 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00 грн), встановленого законом на 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів, для здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2023 року.
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 року у справі №420/10835/25 ІНФОРМАЦІЯ_4 виготовлено позивачу довідку від 10.07.2025 року №ЮО110683 про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року.
Проте ГУ ПФУ не здійснило перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 року у справі №420/30043/25 задоволено часткового позов позивача та, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ з 01.02.2023 року перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 № ЮО110683 від 10.07.2025 року, виданої станом на 01.01.2023 року, з урахуванням виплачених сум.
ГУ ПФУ на виконання зазначеного судового рішення проведено перерахунок пенсії позивача. 
Згідно з перерахунком пенсії позивача до розміру його пенсії застосовано обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. 
Дослідивши заяви по суті та надані учасниками справи докази суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Частинами 1,2 ст. 63 Закону №2262-ХІІ встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
При цьому відповідно до ст.64 Закону №2262-ХІІ у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до ч.4 ст.63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про протиправність дій відповідача щодо застосування обмеження максимального розміру його пенсії при здійсненні її перерахунку на підставі рішення суду.
Пенсії військовослужбовців при будь-якому перерахунку не підлягають обмеженню, оскільки обмеження пенсій військовослужбовців встановлювались ч.7 ст.43 Закону України №2262-ХІІ, проте вказані рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), тобто з 20.12.2016 року положення ч.7 ст.43 Закону є такими, що втратили чинність.
Вказаний висновок суду зроблений на підставі висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України повинні бути враховані при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Вказані висновки сформовані в постановах Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі №620/1285/19, від 09.11.2020 року у справі №813/678/18, від 09.02.2021 року у справі №640/2500/18 та полягають у наступному.
Закон України №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом .
Згідно із Законом України від 24.12.2015 №848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.43 Закону №2262-XII доповнено частиною 7 про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016року.
Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016№ 7-рп/2016, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, з 20.12.2016 не чинною є ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня ч.7 ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими. Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Внесені Законом України від 06.12.2016 №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Відповідно до ст.1-1 Закону України №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Закон України №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.
Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч.7 ст.43 Закону України №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України №2262-XII.
Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенні до військовослужбовців фактично зводить нінащо наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст.17 Конституції України.
Висновки Верховного Суду з цього питання є сталою судовою практикою та підтверджені у постанові від 25.01.2024 року у справі №300/2754/23. 
З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача на підставі Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI та зобов`язання здійснити перерахунки та виплату пенсії позивача без обмеження її максимального розміру на підставі Закону України від 08.07.2011 № 3668 - VI.
Між тим, оскільки перерахунок та виплату пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО110683 від 10.07.2025 року за рішенням суду від 17.11.2025 у справі №420/30043/25 ГУ ПФУ зобов`язано здійснити з 01.02.2023 року, відповідно пенсія позивача не підлягає обмеженню максимальним розміром також з 01.02.2023 року.
У той же час не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо виплати пенсії з урахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови КМУ №713. 
Дійсно рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року у справі №420/35860/23 зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату з 01.07.2021 року щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.
Вказане рішення прийнято судом до отримання позивачем нових довідок про грошове забезпечення щодо перерахунку його пенсії.
Між тим, судом встановлено, що після здійсненого перерахунку пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року за рішенням суду від 17.11.2025 року у справі №420/30043/25 ГУ ПФУ припинило нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати, передбаченої постановою КМУ №713.
Вказані дії відповідача є правомірними з огляду на правові висновки Верховного Суду України,які є обов`язковими для застосування.
Також суд при розгляді цієї справи в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України застосовує вказані правові висновки.
Верховний Суд у постанові від 16.12.2024 року у зразковій справі №400/6254/24, яка залишена без змін Великою Палатою Верховного Суду від 13.03.2025 року, дійшов висновку, що перерахунок пенсії військовослужбовця, на підставі рішення суду, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, 1 січня 2022 року, 1 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», є таким перерахунком пенсії з підвищенням, який відповідно до абзацу третього пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та постанов Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», та від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», є правомірною підставою для невиплати доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн та індексації за 2022, 2023 роки. 
Вказаний правовий висновок застосований Верховним Судом у постанові від 19.06.2025 року по справі №580/9859/24, від 23.07.2025 року по справі №620/9707/24, від 21.01.2026 року по справі №620/8989/24, від 23.02.2026 року по справі №620/9520/24. 
Вимоги позивача щодо здійснення виплати пенсії з 01.01.2023 року з урахуванням індексацій базового ОСНП 2024,2025,2026 відповідних сум грошового забезпечення також не підлягаю задоволенню, оскільки суми індексацій відповідно до Постанов КМУ від 23.02.2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», від 25.02.2025 року №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», від 25.02.2026 року №236 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році» нараховуються з 01.03.2024 року, з 01.03.2025 року та з 01.03.2026 року відповідно, а отже не можуть виплачуватись з 01.01.2023 року, а повинні виплачуватися відповідно з 01.03.2024 року, з 01.03.2025 року та з 01.03.2026 року. 
Також підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині перерахунку та виплати пенсії без застосування постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень», виходячи з наступного.
14.07.2025 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень»
Затвердженим цією постановою Порядком, згідно з п. 1, визначено механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати (фінансування).
Між тим, рішенням Київського окружного адміністратиного суду від 04.03.2026 року у справі №320/51895/25, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2026 року визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень».
Постанова суду набрала законної сили 08.06.2026 року.
Отже, з моменту набрання судовим рішенням законної сили постанова КМУ №821 є не чинною та не підлягає застосуванню.
Суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на позов на пропущення позивачем строку звернення до суду, оскільки представник відповідача не заявив відповідного клопотання з цього приводу в установленому процесуальному законодавством порядку. Крім цього, позивачу перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року за рішенням суду проведено у лютому 2026 року, тобто щодо спірних правовідносин з відповідачем позивачем не пропущений строк звернення до суду.
У відзиві на позов представник відповідача посилається на відсутність підстав для перерахунку пенсії за довідкою про розмір грошового забезпечення №ЮО110683 від 10.07.2025 станом на 01.01.2023 року та правомірне застосування до пенсії позивача положень постанови КМУ №1778 від 30.12.2025 року “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період дії воєнного стану”, проте вказане не є предметом позовних вимог позивача. Крім того, питання щодо перерахунку пенсії за довідкою про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року вирішувалось судом у справі №420/30043/25.
Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, розглянувши справу в межах позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Суд вважає, що з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 1000,00 грн.
Керуючись ст.2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження на підставі Закону України від 08.07.2011 № 3668 - VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» з 01.02.2023 року максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунки та виплату з 01.02.2023 року пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру на підставі Закону України від 08.07.2011 № 3668 - VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, без застосування постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень».
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1000,00 грн.
Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва