МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2026 р.  	№ 400/2469/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2026 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач) про:
визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про те, що позивач невійськовозобов`язаний, у зв`язку з виключенням з військового обліку згідно Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» відповідно до запису у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного від 24.03.2022 № 101 про визнання непридатним до військової служби за станом здоров`я з виключенням з обліку;
зобов`язання відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про те, що позивач невійськовозобов`язаний, з відображенням даних постанови військово лікарської комісії та її дати, згідно Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», відповідно до запису у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного від 24.03.2022 № 101, про визнання непридатним до військової служби за станом здоров`я з виключенням з обліку на підставі ст. 13 а гр. ІІ розкладу хвороб Наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.03.2022 військово-лікарською комісією (далі – ВЛК) визнано непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку на підставі ст. 13 «а» графи ІІ Розкладу хвороб. Після оновлення свого електронного військово-облікового документа він дізнався про своє невиключення з військового обліку. На думку позивача, така бездіяльність відповідача щодо невиключення його з військового обліку є протиправною.
У відзиві на позовну заяву від 23.03.2026 відповідач заперечив проти позову і просив у його задоволені відмовити в повному обсязі. Відзив умотивовано тим, що під час опрацювання відомостей щодо підтвердження підстав виключення позивача з військового обліку були виявлена відсутність даних стосовно проходження ним ВЛК (дати та номеру протоколу ВЛК) та акт ВЛК від 22.03.2022 про прийняття рішення про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, тому позивача було автоматично поновлено на військовому обліку як військовозобов`язаного, стосовно якого відсутні верифіковані дані щодо правомірності виключення. Відтак згідно з алгоритмами ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів він був правомірно зарахований на військовий облік військовозобов`язаних.
26.03.2026 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла від позивача відповідь на відзив, в якій він підтримав свої позовні вимоги. Позивач звернув увагу на те, що лист відповідача від 22.12.2025 № 3887 підтверджує дослідження відповідачем постанови ВЛК від 22.03.2023 стосовно позивача. Також дані про непридатність позивача до військової служби відображені в обліковій картці та військово-обліковому документі позивача. Таким чином, відповідач своєю протиправною бездіяльністю не завершив процедуру виключення позивача з військового обліку, а саме: щодо невнесення відомостей до вказаного реєстру про виключення позивача з військового обліку.
Відповідач правом на подання заперечень не скористався.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ, ЗАЯВИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
09.03.2026 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за матеріалами в електронній формі, а також про витребування у відповідача копії облікової картки позивача.
До відзиву на позовну заяву відповідач додав витребуваний в нього доказ.
У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, керуючись частиною четвертою статті 229 КАС України, суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.
Згідно з військово-обліковим документом, сформованим 02.11.2025 через мобільний застосунок «РЕЗЕРВ+», позивач є військовозобов`язаним, перебуває на військовому обліку у відповідача, постанова ВЛК від 22.03.2022 «Непридатний з виключенням з військового обліку». 
У тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , виданого 24.03.2022 відповідачем, вказано про зняття позивача з обліку 24.03.2022, особливі відмітки: «Довідка ВЛК № 111 від 22.03.2022р. ст. 13-а графи ІІ наказу МОУ від 14.08.08 р. № 402».
Відповідно до пункту 34 електронної облікової картки позивача 22.03.2022 ВЛК КНП «Єланецька лікарня» 10.03.2022 визнаний непридатним з виключенням з військового обліку по гр. ІІ, ст. 13а. Натомість у пункті 37 «Відмітки про взяття, зняття або виключення з обліку» електронної облікової картки позивача відсутній запис про виключення позивача з військового обліку.
17.12.2025 представниця позивач звернувся до відповідача із адвокатським запитом щодо виключення позивача з військового обліку на підставі ВЛК від 22.03.2022.
Листом від 22.12.2025 № 3387 відповідач повідомив представниці позивача про те, що у постанові ВЛК від 22.03.2022 відносно позивача вказано «непридатний до військової служби», що не відповідає жодній вимог наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, і вказана постанова ВЛК не затверджена вищою комісією ВЛК. Тому позивач не може бути виключений з військового обліку.
Вважаючи таку відмову у виключенні його з військового обліку протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.
Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до частини третьої статті 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону № 2232-ХІІ).
Пунктом 3 частини шостої статті 37 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України – у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України – у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби.
Згідно з частиною тринадцятою статті 2 Закону № 2232-ХІІ (у редакції, чинній з 23.04.2021 по 17.05.2024) громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України – Головою Служби безпеки України.
Абзацом першим пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі – Положення № 402) (у редакції, чинній до 24.08.2023), встановлено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Відповідно до пункту 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 (у редакції, чинній з 16.04.2021 по 03.05.2024) постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну з таких постанов:
«Придатний до військової служби»;
«Тимчасово непридатний до військової служби»;
«Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку».
Згідно з абзацом першим пункту 22.1 глави 22 розділу ІІ Положення № 402 (у редакції, чинній до 23.08.2023) дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).
Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються на військовозобов`язаних, резервістів – у Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, – у військовий квиток та облікову картку. На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу (підпункт «в» пункту 22.1 глави 22 розділу ІІ Положення № 402 (у редакції, чинній до 23.08.2023).
Відповідно до пункту 22.3 глави 22 розділу ІІ Положення № 402 (у редакції, чинній до 23.08.2023) постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, або в установленому порядку направляються у військову частину. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, які підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляються на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного терміну після медичного огляду. Свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК із затвердженою постановою не пізніше ніж через два дні після їх затвердження та одержання із штатної ВЛК висилаються командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд, або начальнику, який направив його на медичний огляд, або видаються на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів.
Таким чином, згідно з Положенням № 402 (у редакції, чинній станом на 24.03.2022 - день проходження позивачем медичного огляду) постанови ВЛК військових комісаріатів стосовно військовозобов`язаних оформлялися довідками ВЛК, які не підлягали затвердженню штатними ВЛК, а їх зміст записувався в Книгу протоколів засідань ВЛК і в Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду. Водночас вказана постанова ВЛК підлягала направленню не пізніше ніж через два дні після її затвердження до начальника, який направив військовозобов`язаного на медичний огляд.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Реєстр) – інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Відповідно до абзацу вісімнадцятого пункту 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони.
Відтак після прийняття ВЛК постанови за результатами медичного огляду військовозобов`язаного під час мобілізації відповідний районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний був унести дані про вказану постанову до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Суд встановив, що в тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , виданого 24.03.2022 відповідачем, вказано про зняття позивача з обліку 24.03.2022, особливі відмітки: «Довідка ВЛК № 111 від 22.03.2022р. ст. 13-а графи ІІ наказу МОУ від 14.08.08 р. № 402».
Відповідно до пункту 34 електронної облікової картки позивача 22.03.2022 ВЛК КНП «Єланецька лікарня» 10.03.2022 визнаний непридатним з виключенням з військового обліку по гр. ІІ, ст. 13а.
Таким чином, відомості щодо проходження ним медичного огляду та визнання його 22.03.2022 ВЛК непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку містяться як в тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного позивача, так і в його електронній обліковій картці.
Однак, відповідач не виключив позивача з військового обліку та не вніс відповідні дані до пункті 37 «Відмітки про взяття, зняття або виключення з обліку» Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що під час опрацювання відомостей щодо підтвердження підстав виключення позивача з військового обліку були виявлена відсутність даних стосовно проходження позивачем ВЛК (дати та номеру протоколу ВЛК) та акт ВЛК від 22.03.2022 про прийняття рішення про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.
У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини (ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з висновком ЄСПЛ державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67).
Відтак відповідач протиправно відмовив позивачу у внесені до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про виключення його з військового обліку, оскільки:
по-перше, відповідач протиправно відразу після отримання постанови ВЛК, оформленої довідкою від 22.03.2022 № 111, не виключив позивача з військового обліку та не вніс дані про це Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме: до пункті 37 «Відмітки про взяття, зняття або виключення з обліку» електронної облікової картки позивача;
по-друге, на день прийняття ВЛК постанови від 22.03.2022 № 111 чинне на той час законодавство не передбачало затвердження таких постанов штатною ВЛК обласного ТЦК та СП;
по-третє, будь-яких доказів, які підтверджували б це твердження, він суду не надав, зокрема докази відсутності ВЛК у КНП «Єланецька лікарня», про непроведення 22.03.2022 ВЛК КНП «Єланецька лікарня» медичних оглядів та невидання нею довідки за № 111 тощо.
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тому суд прийшов до висновку, що бездіяльність відповідача щодо невнесення до пункту 37 «Відмітки про взяття, зняття або виключення з обліку» електронної облікової картки позивача відомостей про його виключення з військового обліку є протиправною.
У позовній заяві позивач просить суд визнанти протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про те, що позивач невійськовозобов`язаний, у зв`язку з виключенням з військового обліку, а також зобов`язати відповідача внести вказані відомості до реєстру.
Вище суд встановив, що вказані дані про позивача внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме: до пункту 34 «Відомості про медичний огляд» електронної облікової картки позивача.
З огляду на вищевикладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини другої статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Виходячи із наведеного, суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог, а саме:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до пункті 37 «Відмітки про взяття, зняття або виключення з обліку» електронної облікової картки позивача відомостей про його виключення з військового обліку;
зобов`язати відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення позивача з військового обліку з 22.03.2022, а саме: до пункту 37 «Відмітки про взяття, зняття або виключення з обліку» електронної облікової картки позивача, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Квитанцією про оплату від 06.03.2026 № 1708-6350-1889-0952 підтверджується понесення позивачем судових витрат у розмірі 1331,20 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову. З урахуванням того, що позовні вимоги задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачу в загальному розмірі 665,60 грн (?1331,20 : 2 = ?665,60).
Керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити щодо невнесення до пункті 37 «Відмітки про взяття, зняття або виключення з обліку» електронної облікової картки ОСОБА_1 відомостей про його виключення з військового обліку.
3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку з 22.03.2022, а саме: до пункту 37 «Відмітки про взяття, зняття або виключення з обліку» електронної облікової картки ОСОБА_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 665 (Шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
5. У задоволені решти позовних вимог відмовити.
6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
8. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
9. Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 );
відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
10. Повний текст рішення суду складений 15.06.2026.

Суддя В.Г.Ярощук